Справа №: 398/64/26	

провадження №: 2/398/1587/26
РІШЕННЯ
Іменем України 

"15" квітня 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал”, представник позивача адвокат АО “Апологет” Усенко Михайло Ігорович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.
ТОВ “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” 12 грудня 2025 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 288,00 грн та судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.04.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту “NewShort” № 708399 в електронній формі. Відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 15 288,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 2 000,00 грн, за процентами – 13 288,00 грн. Право вимоги за вказаним договором перейшло до ТОВ “ФК “Кредит-Капітал” на підставі договору факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024 року.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 20 лютого 2026 року відкрито провадження і призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте 26 березня 2026 року подав клопотання, у якому просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та зазначив про відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Згідно з відповіддю Великоандрусівської сільської ради від 20.02.2026 року, відповідач за вказаною у позові адресою не зареєстрований та не проживає. У Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні відомості про місце реєстрації відповідача. Тому суд повідомив його про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було опубліковано 23 березня 2026 року. Згідно з вимогами процесуального закону, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Відзиву, заяв та клопотань від відповідача до суду не надійшло.
Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав, та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд цієї справи.
Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Укладення кредитного договору та видача коштів.
Відповідно до паспорта споживчого кредиту від 05.04.2023 року ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування, а ТОВ «Селфі Кредит» виконало обов`язок надати інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій. У паспорті зазначено про його підписання ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором М973 о 11:52:47.
05 квітня 2023 року ТОВ «Селфі Кредит» (первісний кредитор, код ЄДРПОУ 43979069) і ОСОБА_1 уклали в електронній формі Договір № 708399 про надання споживчого кредиту по продукту “NewShort” та додаток 1 з графіком платежів. Суд дослідив копії цих документів, що надані позивачем. Відповідач приєднався до запропонованого кредитодавцем договору, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором М973. Цей алфавітно-цифровий код був надісланий у вигляді SMS-повідомлення 05.04.2023 року на номер телефону позичальника НОМЕР_1 , що підтверджується текстом договору і наданою первісним кредитором довідкою про ідентифікацію. Договір підписано 05.04.2023 року об 11:52:47.
Договором встановлені такі основні умови кредитування:
сума кредиту — 2 000,00 гривень,;
строк кредитування — 350 днів;
стандартна процентна ставка — 2,2% в день (803% річних),.
Згідно з пунктом 2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку № НОМЕР_2 . 
На виконання умов зазначеного договору ТОВ «Селфі Кредит» 05.04.2023 року перерахувало на банківську платіжну картку відповідача кошти у розмірі 2 000,00 грн. Виконання кредитором обов`язку щодо надання кредитних коштів підтверджується листом платіжної установи ТОВ «Пейтек» (яка має ліцензію НБУ на надання послуг з переказу коштів) вих. № 20251020-2584 від 20.10.2025 року. Згідно з цим листом, 05.04.2023 року об 11:54:20 було успішно виконано транзакцію на суму 2000,00 грн із призначенням платежу "зарахування на картку, ЕПЗ 4790729936532969". Цей номер повністю відповідає реквізитам електронного платіжного засобу, які відповідач особисто вказав у пункті 2.1 Кредитного договору для отримання кредитних коштів.
Суд зазначає, що розрахунки між кредитором і позичальником проводилися за посередництвом платіжної системи ТОВ «Пейтек», адже пряме перерахування з банківського рахунку на платіжну картку здійснюється з використанням відповідних платіжних сервісів, що відповідає Закону України «Про платіжні послуги». Надана позивачем квитанція (лист) платіжної системи, відповідно до пункту 159 розділу VIII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 р., має статус первинного документа та може бути використана під час урегулювання спірних питань.

Порушення зобов`язання та розмір заборгованості.
За період з 05.04.2023 року до 01.02.2024 року відповідач ОСОБА_1 платежів на погашення кредиту не здійснював. За кредитним договором № 708399 станом на дату подання позову утворилася заборгованість у загальному розмірі 15 288,00 грн, яка складається із:
заборгованості за тілом кредиту – 2 000,00 грн;
заборгованості за процентами за користування кредитом – 13 288,00 грн.

Перехід права вимоги.
01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024-1, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило на користь позивача права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 708399, укладеним із ОСОБА_1 . Це підтверджується наданими позивачем копіями зазначеного договору, актом приймання-передачі реєстру боржників від 01.02.2024 року та витягом з реєстру боржників. Позивач здійснив оплату за відступлення прав вимоги згідно з платіжною інструкцією № 74877 від 01.02.2024 року в АТ “Райффайзен банк”, копія якої досліджена судом.

Норми права, які застосував суд.
На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі.
Відповідно до ст. 13 ЗУ “Про споживче кредитування” договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію").
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до Законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Мотивована оцінка і висновки суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що між первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору, укладеного в електронній формі. Відповідач був обізнаний з умовами кредитування, зокрема і з нарахуванням відсотків, та погодився з ними. Факт укладення договору підтверджується використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису.
Враховуючи, що кредит згідно з умовами договору видано на платіжну картку, а не на банківський рахунок позичальника, всі правовідносини між позичальником, кредитором та платіжною системою регулюються Законом України «Про платіжні послуги» та Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів». Суд встановив, що розрахунки між кредитором і позичальником проводилися за посередництвом платіжної системи ТОВ «Пейтек». Належне виконання кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів підтверджується наданим позивачем листом вказаної платіжної установи. Цей документ відповідно до пункту 159 розділу VIII Постанови НБУ №164 має статус первинного документа, який є належним і допустимим доказом перерахування грошей за кредитним договором.
Отже, згідно з нормами ст. 81 ЦПК України позивач надав належні і допустимі докази перерахування грошей позичальнику, що відповідно до ст. 1046 ЦК України підтверджує укладення кредитного договору. У матеріалах справи є передбачені законом докази перерахування коштів відповідачу. Водночас відповідач ОСОБА_1 , не подавши відзиву, не надав суду жодних доказів (зокрема, виписок зі свого банківського рахунку), які могли б спростувати факт надходження коштів на його рахунок. Оцінка судом наданих сторонами доказів ґрунтується на принципах змагальності і диспозитивності з урахуванням норм ст. 81 ЦПК України щодо достатності доказів та розподілу між сторонами обов`язку доказування. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Таким чином, позивач довів факт видачі кредитних коштів.
Згідно з умовами кредитного договору сторони погодили сплату процентів за користування кредитом. Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання не виконав, суму кредиту та відсотки у встановлені строки не сплатив.
Суд перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості та визнає, що сума заборгованості, яку позивач просить стягнути, є математично правильною, обґрунтованою та відповідає умовам договору. Проценти по кредиту нараховані у межах встановленого договором строку кредитування. Загальна сума заборгованості становить 15 288,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 2 000,00 грн; заборгованості за процентами – 13 288,00 грн. Доказів погашення заборгованості чи обґрунтованого спростування розрахунку позивача відповідач суду не надав.
уд зазначає, що законодавче обмеження максимального розміру денної процентної ставки (не більше 1% на день) було запроваджене Законом № 3498-IX від 22.11.2023, тобто вже після укладення кредитного договору із відповідачем (05.04.2023). Відповідно до ст. 5 ЦК України, закон не має зворотної дії в часі до укладених договорів. Оскільки на час укладення кредитного договору вказані обмеження ще не діяли, погоджена сторонами ставка 2,2% на день є правомірною, а розрахунок заборгованості зміні не підлягає.
Враховуючи, що до позивача на підставі договору факторингу правомірно перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, позивач набув статусу нового кредитора та має право вимагати виконання зобов`язання.
За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 15 288,00 грн законною та обґрунтованою.

Щодо розподілу судових витрат.
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд дійшов таких висновків.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, ордер адвоката АО “Апологет” Усенка М.І., акт наданих послуг (правової допомоги) №417 від 08.12.2025 року та детальний опис наданих послуг, відповідно до яких позивачу надано послуги правничої допомоги на загальну суму 8 000,00 грн.
Частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт. Розмір витрат має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом послуг та ціною позову. Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК суд враховує чи є розмір витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову.
Відповідно до висновків Верховного Суду (зокрема, у постановах від 19 січня 2023 року у справі №345/136/18, від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19), суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити розмір відшкодування з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та принцип пропорційності до предмета спору. 
Беручи до уваги, що ціна позову у цій справі становить 15 288,00 грн, справа розглядається в порядку спрощеного провадження, є малозначною, спір не є складним, а позовна заява носить типовий (шаблонний) характер для даної категорії справ, суд дійшов висновку, що заявлений час (6 годин 30 хвилин) та обсяг робіт не відповідають критерію розумності та є завищеними.
Суд вважає за таких обставин справедливим та співмірним зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача, до 3000 гривень.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” заборгованість за кредитним договором № 708399 від 05.04.2023 року у розмірі 15 288 (п`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал” судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Кредит-Капітал”, місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького 1, 28 корпус, код ЄДРПОУ 35234236;
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса останнього відомого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 15 квітня 2026 року.

Суддя       В.В. Орловський