ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ

справа № 691/6/26 
провадження № 3/691/43/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року 	м. Городище	

В складі:
судді Савенко О.М.
при секретарі судового засідання Шмунь Н.В.

з участю 
особи, яка притягується 
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
(участь в режимі відеоконференцзв`язку з 
використанням власних технічних засобів)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Городище справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області м.Городище вул.Миру, №77 Черкаської області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, місце проживання АДРЕСА_1 , працюючий, - 
за ст.124 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, -
встановив:
ОСОБА_1 26 грудня 2025 року близько 12 години 30 хвилин на автодорозі Київ-Знам`янка Н-01 176км 500м, керуючи автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER»» державний номерний знак НОМЕР_1 не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на ліве по ходу руху узбіччя, де допустив перекидання автомобіля, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.12.1 Правил Дорожнього Руху України, а саме під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
ОСОБА_1 взяв участь в судовому засіданні та пояснив, що своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, зазначає, що рухаючись зі швидкістю 90 км/год в напрямку с.Орловець Черкаської області, на заокругленні дороги автомобіль почало нести у ліву сторону через складні погодні умови у виді ожеледиці на дорозі, яка була покрита шаром снігу, внаслідок чого він здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та узбіччя, де сталося перекидання автомобіля, за що і був притягнутий до відповідальності на місці події. Такі дії, сталися у прямій залежності від дій балансоутримувача доріг на даній ділянці, оскільки в умовах хуртовини, не було забезпечено посипання чи застосування інших заходів для зменшення небезпеки під час руху. Дорожні знаки, які вказували на зміну напрямку руху у виді заокруглення дороги були розташовані і він їх бачив, але маючи навики їзди, міг при швидкості руху 90 км/год забезпечити керування автомобілем належно, оглядовість була гарною. Погодився на місці ДТП із рішенням працівників патрульної поліції бути притягнутим до адміністративної відповідальності, так як в силу отриманого стресу не міг належно оцінювати ситуацію, що сталася. Йому та дружині була надана перша медична допомога, від госпіталізації відмовилися через відсутність потреби у такій. 
Представник Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській областіналежно повідомлений про розгляд справи, не прибув.
З врахуванням вищевикладеного, неявка представника Сектору поліцейської діяльностіне перешкоджає розгляду справи про адміністративне правопорушення у їх відсутність, виходячи із вимог ст.277 КУпАП, якою визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, повідомлення про виклик до суду. Вказане узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Таким чином, неявка представника поліції у судове засідання, на думку суду, не перешкоджає розгляду справи у його відсутність.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.
Згідно ч.2 ст.7 та ст.245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У відповідності до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
На підставі ст. 280 КУпАП, судом було встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи та досліджених судом доказів, винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №551260 від 26 грудня 2025 року у якому зафіксовано факт ДТП, місце та обставини у справі (а.с.1), письмовим поясненням ОСОБА_1 на місці ДТП за змістом якого вину визнав та вказав що на заокругленні дороги автомобіль став некерований і був вимушений змінити напрямок руху і прийняв рішення виїхати на смугу зустрічного руху де і сталося перекидання автомобіля (а.с.3), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 26 грудня 2025 року до протоколу про адміністративне правопорушення у якій зафіксовано напрямок руху, ділянку дороги, місце перекидання автомобіля і в змісті якої відсутні дані щодо незгоди із результатами фіксування обставин ДТП зі сторони ОСОБА_1 (а.с.2), даними перегляду відеозапису з місця події від 26 грудня 2025 року, який застосовувався при перевірці водія ОСОБА_1 на стан вживання алкогольних напоїв чи інших психоактивних речовин з результатом вимірювання 0,0% проміле (а.с.24). 
Пунктом 11 ч.1ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».
Як передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.
Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. 
Із змісту вивчених та досліджених вищезазначених письмових доказів у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено що їх обсяг та відображена у них інформація є достатніми для стверджувального висновку про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. Суд, не погоджується із поясненнями ОСОБА_1  про відсутність вини в його діях під час керування автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER»» державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Київ-Знам`янка Н-01 176км 500м 26 грудня 2025 року близько 12 години 30 хвилин, остільки обираючи швидкість для руху в складних погодніх умовах 90 км/год, інформативність дорожніх знаків про ділянку дороги із заокругленням, стан дорожнього покриття, обрана швидкість руху 90 км/год не забезпечувала безпеки для руху, стала наслідком того, що він, як водій, не впорався з керуванням, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, і виїхав на ліве по ходу руху узбіччя, де допустив перекидання автомобіля, що призвело до механічних пошкоджень. Проаналізувавши докази у справі, суд не виключає і фактор дії погодніх умов при здійсненні руху на автомобілі ОСОБА_1 , але схильний до того, що зібрані поліцейськими патрульної служби докази про саме його винуватість у ДТП, переважають над загальною інформацією про складні погодні умови, остільки він же сам і пояснив суду, що розумів рівень небезпеки, бачив, що дорога вкрита ожеледицею, починається хуртовина, рухаються евакуатори з пошкодженими автомобілями, були встановлені дорожні знаки про наявність заокруглення на ділянці де здійснювався рух.
Згідно ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 не визнав вину у дорожньо-транспортній пригоді за змістом наданих суду письмових пояснень, не згідний із діями працівників патрульної служби поліції, але при цьому їх не оскаржував, вперше притягується до адміністративної відповідальності, незгоди із схемою місця пригоди на час її складання не висловлював, заперечень не подавав. 
Вирішуючи питання про вид стягнення, суд вважає за необхідне з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.
Крім того, відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. 
Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, керуючись ст.33, ст.36, ст.268, ст.280, ст.124, ст.294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,- 
постановив:
ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. із стягненням на користь Держави.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665,60 грн. в прибуток Держави.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу. 
Копію постанови надіслати для відому до Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській областіта ОСОБА_1 ..
Апеляційну скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Черкаського апеляційного суду.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути звернена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України. 

Суддя 	О. М. Савенко