ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року 
м. Київ

справа №380/3279/25
адміністративне провадження № К/990/12715/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Юрченко В.П., 

розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2026 (судді: Гудим Л.Я. (головуючий), Качмар В.Я., Онишкевич Т.В.) у справі №380/3279/25 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Волинській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, Підприємець, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України (далі - відповідач, контролюючий орган), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.08.2024 №36659/13-01-07-09 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 747 048,13 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом призначено та проведено фактичну перевірку за відсутності законних на те підстав, визначених нормою пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. Контролюючим органом не надано жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) встановлена контролюючим органом. З огляду на вищевикладене, були відсутні правові підстави для проведення фактичної перевірки. Крім того, під час спірної фактичної перевірки, порушуючи норми податкового законодавства та права платника податків, за відсутності правових підстав фахівці контролюючого органу провели інвентаризацію товарів, які знаходилися у приміщенні магазину, при цьому вимоги щодо проведення інвентаризації позивачу не вручалися та не направлялися, що відображено й у самому акті перевірки.
Під час проведення фактичної перевірки встановлено порушення Підприємцем пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265/95-ВР), статей 44, 85 Податкового кодексу України.
За наслідками проведеної перевірки, контролюючим органом було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення з яким позивач не погоджується, вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм чинного законодавства.
Позивач зазначила, що на виконання вимог податкового законодавства, всі первинні документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, та які, в свою чергу, належать або пов`язані з предметом цієї перевірки, у тому числі і щодо походження товарно-матеріальних цінностей, які знаходились в магазині, після початку перевірки були надані представникам контролюючого органу безпосередньо в приміщенні магазину, а також додатково під час перевірки надіслані на адресу ГУ ДПС у Волинській області. Зокрема, Підприємець надала такі документи: договори комісії, акти приймання-передачі товарів, форму ведення обліку товарних запасів, договори про співпрацю, договір суборенди, а також інші документи.
Позивач наголошує, що всі товари, які знаходились у магазині, офіційно отримані платником податків за відповідними правочинами (договори комісії), які неодноразово надавалися, проте з незрозумілих причин не взяті до уваги фахівцями контролюючого органу. Товарно-матеріальні цінності, які знаходилися у магазині, відображені в указаних вище документах, які надавалися фахівцям контролюючого органу після початку проведення перевірки, а відтак, висновок контролюючого органу про ненадання первинних документів, не відповідає дійсності. 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 адміністративний позов Підприємця задоволено, визнано протиправним та скасовано оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 27.08.2024 року № 36659/13-01-07-09.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем контролюючому органу під час фактичної перевірки документи є, у розумінні приписів Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 03.09.2021 №496 (далі - Порядок №496), належними документами, які підтверджують облік та походження товарів за місцем їх реалізації.
Суд вказав, що позивач надав контролюючому органу Форму ведення обліку товарних запасів, акти приймання-передачі товарів до договору комісії із переліком товарів, їх кількістю та вартістю та договір комісії. Жодних зауважень щодо змісту, форми тощо цих документів контролюючий орган в акті перевірки не зазначив. Також будь-яких застережень стосовно правильності заповнення позивачем форми ведення обліку товарних запасів в акті перевірки контролюючий орган не навів. При цьому суд встановив, що договори комісії та акти приймання-передачі товарів до договору комісії містять реквізити, повною мірою ідентифікують постачальника та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару та мають всі ознаки первинних, які передбачені Порядком № 496.
При цьому контролюючий орган, ігноруючи надані позивачем документи та стверджуючи про неподання ним первинних документів щодо походження товару не вказав у акті перевірки, які ж саме конкретні первинні документи позивачу належало надати. Також не зазначив контролюючий орган в акті перевірки і жодних причин неврахування наданих позивачем документів як первинних.
Таким чином, висновок контролюючого органу про порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування» спростовується наявними у матеріалах справи та дослідженими доказами, а отже такі висновки є безпідставним та необґрунтованим, з огляду на що правові підстави для притягнення позивача до фінансової відповідальності в сумі 747 048,13 грн на підставі статті 20 вказаного Закону відсутні. 
При цьому суд відхилив аргументи позивача щодо відсутності у контролюючого органу правових підстав для проведення фактичної перевірки.
4. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2026 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Підприємця.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Підприємця, суд встановив, що на момент перевірки позивачем не було надано акт приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024, та свідчить про те, що станом на 09.07.2024 в господарській одиниці в наявності у продажу знаходились товари не обліковані у встановленому законодавством порядку на загальну суму 733563,13 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, позивачем не спростовано встановлені контролюючим органом факт ненадання під час перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), що є порушенням пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відтак відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР, а тому оспорюване податкове повідомлення - рішення є правомірним.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2026 та залишити в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.11.2025.
6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Головним управлінням ДПС у Волинській області проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт №19111/03-20-07-05/326718928 від 18.07.2024.
Фактична перевірка позивача проведена відповідно до наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 05.07.2024 року №2434-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 , у якому зазначено: «Керуючись пп. 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, пп. 80.2.2 , 80.2.6 п. 80.2 ст.80, п.80.8 ст.80, пп.69.2, 69.27 п.69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, у зв`язку із наявністю інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а саме, щодо проведення розрахункових операцій при продажу товарів без застосування РРО/ПРРО та без видачі відповідного розрахункового документа - в базах даних СОД РРО відсутні дані про розрахунки за червень 2024 року, з метою контролю за дотриманням платниками податків порядку здійснення розрахункових та касових операцій, вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки), оформлення роботодавцем трудових відносин з працівниками (найманими особами), здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Підставою для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 був лист ДПС України від 29.04.2024 №12571/7/99-00-07-04-02-07 про можливi факти порушень при проведенні розрахунків за товари у торговій мережі під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
09.07.2024 складено акт про відмову у підписанні відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (ТМЦ), в якому зафіксовано, що посадова особа, яка проводила розрахунок в «магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 . ОСОБА_3 відмовився підписати відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (ТМЦ).
18.07.2024 складено акт про відмову від отримання примірника акта перевірки №19111/03-20-07-05/ НОМЕР_1 від 18.07.2024.
Судами встановлено, що перевірка проводилась з 09.07.2024 по 18.07.2024 включно.
Перевіркою встановлено порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.
З метою перевірки питань дотримання суб`єктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, перед початком фактичної перевірки 09.07.2024 о 14:57 год. в господарській одиниці придбано Чохол tag1ful Matte Case with MagSafe iPhjnne 14/13 в кількості 1 шт. по ціні 699,00 грн. Розрахункова операція проведена у безготівковій формі із застосуванням електронних платіжних засобів (платіжного банківського терміналу S1VF01j7 та платіжної картки). При проведенні даної розрахункової операції покупцю надано фіскальний чек №lpuJ9RLJemU на суму 699,00 грн.
На час початку перевірки платником податків через особу, що здійснила розрахунок ОСОБА_3 на запит контролюючого органу надано форму обліку товарних запасів та первинні документи за визначеною Порядком №496 формою станом на 09.07.2024, договір комісії №СА-29-04-24-ВІ від 29.04.2024 та акт приймання-передачі товарів до договору комісії від 01.07.2024.
Пояснення, форму обліку товарних запасів, договір комісії №СА-29-04-24-ВІ від 29.04.2024 та акт приймання-передачі товарів до договору комісії від 01.07.2024 платником податків 09.07.2024 додатково направлено листом з описом до контролюючого органу через уповноваженого представника ОСОБА_3
В ході перевірки 09.07.2024 в магазині (торговій точці) « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 особою, яка здійснює розрахункову операцію в присутності перевіряючих проведено зняття залишків товарно-матеріальних цінностей. Дані про фактичні залишки запасів товару, що знаходились у місці продажу 09.07.2024 відображено у Відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів ТМЦ.
При проведенні зняття залишків товарно-матеріальних цінностей встановлено, що фактично у місці продажу знаходився товар - Блок живлення Belkin Home Charger 25 W USB-C PD в кількості 13 шт за ціною 1449,00 грн. Згідно акту приймання-передачі від 01.07.2024 до Договору комісії №СА-29-04-24-ВІ від 29.04.2024, на підставі якого внесено запис до форми ведення обліку товарних запасів, ФОП ОСОБА_4 отримано від комітента товар - Блок живлення Belkin Home Charger 25 W USB-C PD в кількості 4 шт. за ціною 1449,00 грн.
Також встановлено, що 18.07.2024 платником податків через особу, що здійснила розрахунок ОСОБА_3 додатково надано первинні документи щодо надходження у продаж товарів датою початку перевірки: договір комісії №СА-29-04-24-ЗВ від 03.05.2024 (комітент ФОП ОСОБА_5 ІПН НОМЕР_2 ), акт приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024 та Форму ведення обліку товарних запасів, до якої внесено зміни щодо надходження товарів.
За актом приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024 року ФОП ОСОБА_1 отримано від комісіонера товар - Блок живлення Belkin Home Charger 25 W USB-C PD в кількості 4 шт. за ціною 1449,00 грн.
Контролюючий орган дійшов висновку, що станом на 09.07.2024 в господарській одиниці в наявності у продажу знаходились товари не обліковані у встановленому законодавством порядку на загальну суму 733563,13 грн відповідно до акту приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024.
Внесення платником податків зміни щодо надходження товарів до форми ведення обліку товарних запасів на підставі акту приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024, наданих до перевірки 18.07.2024 та той факт що в період з 10.07.2024 по 17.07.2024 через ПРРО з фіскальним номером 4000859676 реалізовувалися лише товари отримані згідно даного акту приймання-передачі не спростовують виявлених порушень, а додатково їх підтверджують.
Крім того, перевірці повноти оприбуткування, вибуття та фактичних залишків ТМЦ, шляхом співставлення обсягів надходження товару, обсягів реалізованого через ПРРО товару (згідно даних СОД РРО) та фактичних залишків товарів станом на 09.07.2024, виявлено надлишок товару на загальну суму 13485,00 грн на який не надано документи, що підтверджують його походження та який не відображено ФОП ОСОБА_1 у відповідному обліку (в формі ведення обліку товарних запасів відсутні записи про надходження товару) згідно Відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів ТМЦ.
На підставі акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.08.2024 №36659/13-01-07-09, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 747048,13 грн.
Вважаючи вказане вище податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом про його скасування.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. Підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції позивач зазначив неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема пунктів 1, 4 частини четвертої статті 328 та пункт 4 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що в оскаржуваному судовому рішенні застосовано норми пункту 12 статті 3, статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування таких норм права у подібних правовідносинах:
- від 11.01.2024 у справі № 420/12275/22, де зазначено, що диспозиція норми статті 20 Закону №265/95-ВР передбачає, що до суб`єкта господарювання застосовується відповідна фінансова санкція за ненадання документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Вказує, що позивачем були надані до перевірки відповідні первинні документи: договір комісії від 29.04.2024 № СА-29-04-24-ВІ, акт приймання-передачі товарів від 01.07.2024 до договору комісії від 29.04.2024 № СА-29-04-24-ВІ, договір комісії від 03.05.2024 № СА-03/05-24-ЗВ, акт приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії від 03.05.2024 № СА-03/05-24-ЗВ, акт повернення товарів від 30.06.2024 до договору комісії від 29.04.2024 № СА-29-04-24-ВІ, форму ведення обліку товарних запасів, а також інші документи.
Усі вищеперелічені документи додатково надсилалися на початок та на кінець перевірки на адресу ГУ ДПС у Волинській області 09.07.2024 та 18.07.2024.
Таким чином, документи, що підтверджують облік товарних запасів, які знаходилися у місці продажу, були надані платником податків під час перевірки. Тобто порушень, за які позивача можливо було притягнути до відповідальності за статтею 20 Закону №265/95-ВР встановлено не було;
- від 30.07.2024 у справі № 380/6314/24, від 09.09.2025 у справі № 600/5677/24-а, де Суд підтвердив, що належним підтвердженням обліку товарних запасів у місці продажу можуть слугувати: договір комісії, який визначає правові підстави для здійснення реалізації товарів; акти приймання-передачі товарів, що фіксують факт передачі конкретних товарів; форма ведення обліку товарних запасів (у т.ч. в електронному вигляді), яка повинна бути складена станом на дату перевірки. Ненадання банківських виписок щодо комісійної винагороди не є доказом відсутності обліку товарів і не має значення для вирішення спору.
Натомість, у цій справі, апеляційний суд, на переконання позивача, дав неправильну оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, взагалі не мотивував, чому надані платником податків документи не підтверджують належний облік товарів:
- від 18.06.2025 у справі № 280/2502/24, де зазначено, що ненадання документів на підтвердження транспортування товарів, рахунків фактур, супровідних документів не спростовує факт їх належного обліку, оскільки предметом доказування у цій справі було те, чи надав суб`єкт господарювання до перевірки документи на підтвердження того, що товари, які знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), тобто товарні запаси, належним чином обліковані; 
- від 06.08.2019 у справі №160/8441/18, від 29.05.2020 у справі № 826/27811/15, від 29.12.2021 у справі № 813/2232/17, від 29.05.2021 у справі № 320/4918/19, від 27.06.2024 у справі №580/4890/23, у яких міститься узагальнений висновок застосування норм Податкового кодексу України щодо порядку надання документів під час перевірки. 
Позивач наголошує, що надала всі документи, які є первинними відповідно до Порядку № 496, під час перевірки, що виключає можливість застосування до позивача санкцій, встановлених статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Жодних зауважень щодо змісту, форми тощо цих документів контролюючий орган в акті перевірки не зазначив. Також будь-яких застережень стосовно правильності заповнення позивачем форми ведення обліку товарних запасів в акті перевірки контролюючий орган не навів. Наявності таких обставин не встановлено й судами під час розгляду справи. При цьому суд апеляційної інстанції повністю проігнорував факт надання відповідних первинних документів та поклав в основу оскаржуваного судового рішення бездоказові твердження податкового органу.
Таким чином, позивач вважає, що суд апеляційної інстанції надав неправильну оцінку наданим позивачем доказам (договору комісії, актам приймання-передачі, формі ведення обліку товарних запасів), як наслідок зробив неправильний висновок про те, що такі документи не підтверджують облік товарів, що перебували на місці продажу, чим порушив норми процесуального права (пункт 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України).
Вищенаведене в сукупності призвело до порушення судом апеляційної інстанції норм як матеріального права так і норм процесуального права, а відтак рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню.
9. Головним управлінням ДПС у Львівській області надано відзив на касаційну скаргу, в якому зазначає, що доводи та аргументами, наведені Підприємцем у касаційній скарзі є такими, що не відповідають обставинам справи, а касаційну скаргу вважає такою, що не підлягає задоволенню.
Зазначає, що пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР зобов`язує суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців (за виключенням перелічених в абзаці 3 цієї норми осіб)) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому до 01 січня 2022 року суб`єкт господарювання зобов`язаний був надати такі документи під час проведення перевірки, а після цієї дати такий обов`язок має бути виконаним саме на початок її проведення.
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постановах від 11.01.2024 у справі № 420/12275/22, від 27.08.2024 у справі № 300/2879/22, від 30.09.2025 у справі №520/22949/24.
Таким чином, ненадання на початок проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться в місці продажу (господарському об`єкті), є підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону № 265/95-ВР.
На час початку перевірки платником податків надано Форму обліку товарних запасів та первинні документи, визначену Порядком №496 та документи: договір комісії №СА-29-04-24-ВІ від 29.04.2024, акт приймання-передачі товарів до договору комісії від 01.07.2024.
Вже 18.07.2024 платником податків додатково надано первинні документи щодо надходження у продаж товарів датою початку перевірки: договір комісії №СА-29-04-24-ЗВ від 03.05.2024 (комітент ФОП ОСОБА_5 ІПН НОМЕР_2 ), акт приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024 та Форму ведення обліку товарних запасів, до якої внесено зміни щодо надходження товарів.
Таким чином, на момент перевірки позивачем не було надано акт приймання- передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024, що свідчить про те, що станом на 09.07.2024 в господарській одиниці в наявності у продажу знаходились товари не обліковані у встановленому законодавством порядку на загальну суму 733563,13 грн.
Крім того, контролюючий орган вказує, що належними документами, які достовірно б підтверджували облік та походження товарів згідно Порядку №496 могли б бути накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару. Однак таких документів надано не було. Так, договір комісії та акти приймання-передачі товару, на переконання контролюючого органу, не підтверджують належний облік товарних запасів за місцем їх реалізації, оскільки не конкретизують асортимент товарів.
10. Головним управлінням ДПС у Волинській області також надано відзив на касаційну скаргу, в якому зазначає, що доводи та аргументами, наведені Підприємцем у касаційній скарзі є такими, що не заслуговують на увагу, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
Вказує, що на момент перевірки позивачем не було надано акт приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.202, а отже станом на 09.07.2024 в господарській одиниці в наявності у продажу знаходились товари не обліковані у встановленому законодавством порядку на загальну суму 733563,13 грн. відповідно до акту приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024. Внесення платником податків зміни щодо надходження товарів до форми ведення обліку товарних запасів на підставі акту приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024 наданих до перевірки 18.07.2024 та той факт що в період з 10.07.2024 по 17.07.2024 через ПРРО з фіскальним номером 4000859676 реалізовувалися лише товари отримані згідно вказаного акту приймання передачі додатково підтверджують виявлені в ході перевірки порушення. При цьому, зазначених обставин щодо не надання під час проведення перевірки первинних документів позивачем спростовано не було.
Відповідно, ненадання на початок проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться в місці продажу (господарському об`єкті), є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону № 265/95-ВР.
ПОЗИЦІЯ СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої і апеляційної інстанцій
11. Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норм матеріального права у спірних правовідносинах та дотримання процесуального права, Верховний Суд виходить з наступного.
12. Предметом розгляду в суді касаційної інстанції є правомірність податкового повідомлення - рішення від 27.08.2024 №36659/13-01-07-09 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 747 048,13 грн за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та ненадання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу, за що передбачена відповідність статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». 
13. Згідно з пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет. Фізичні особи - підприємці, які застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зобов`язані вести облік доходів та витрат в паперовому та/або електронному вигляді.
Відповідно до абзаців першого та другого пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України.
Згідно з пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого ПК України граничного терміну подання такої звітності та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).
Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
За приписами пункту 12 статті 3 вказаного Закону, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Таким чином, пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР зобов`язує суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців (за виключенням перелічених в абзаці 3 цієї норми осіб)) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому до 01 січня 2022 року суб`єкт господарювання зобов`язаний був надати такі документи під час проведення перевірки, а після цієї дати такий обов`язок має бути виконаним саме на початок її проведення.
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постановах від 11.01.2024 у справі № 420/12275/22, від 27.08.2024 у справі № 300/2879/22, від 30.09.2025 у справі №520/22949/24.
Невиконання вимог пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачає відповідальність у вигляді фінансових санкцій. 
Стаття 20 Закону №265/95-ВР також передбачає, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
За змістом наведеної норми суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) ненадання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Таким чином, ненадання на початок проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться в місці продажу (господарському об`єкті) є підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону № 265/95-ВР.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11.01.2024 у справі №420/12275/22.
Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 № 496, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 02.11.2021 за № 1411/37033.
Пунктом 2 розділу I Порядку № 496 визначено, що документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи; первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.
Пунктом 2 розділу IІ Порядку № 496 визначено, що облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку. ФОП, який здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку. Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.
Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку № 496 записи у Формі обліку ведуться в хронологічному порядку надходження або вибуття товарів.
Згідно з пунктом 9 розділу ІІ порядку № 496 заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні: первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку; відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи; первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.
Пунктом 10 розділу II Порядку № 496 встановлено, що Форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах. Такі документи щомісячно групуються в хронологічному порядку їх відображення у Формі обліку та/або підшиваються для подальшого зберігання разом із Формою обліку, в якій інформацію про такі документи відображено.
Форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби). Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП. Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання (пункт 11 розділу II Порядку № 496).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що в ході проведення фактичної перевірки контролюючим органом ФОП ОСОБА_1 (представнику ФОП ОСОБА_3 ) надано письмову вимогу про надання в строк до 10.07.2024 (14:00) документів (копій документів), в тому числі Форми обліку товарних запасів, документів, які підтверджують облік та походження товарних запасів, банківських виписок, платіжних доручень.
При цьому, відповідно до акта перевірки позивачем у визначений строк зазначені у запиті документи (банківські виписки, документи щодо обліку доходів) до перевірки в повному обсязі не надано.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на час початку перевірки платником податків через особу, що здійснила розрахунок (уповноваженого представника) ОСОБА_3 на запит контролюючого органу станом на 09.07.2024 надано Форму обліку товарних запасів та первинні документи, а саме договір комісії №СА-29-04-24-ВІ від 29.04.2024 та акт приймання-передачі товарів до договору комісії від 01.07.2024.
Відповідно до акта приймання-передачі товарів від 01.07.2024 (додаток до договору комісії №CА-29-04-24-ВІ) комітентом ФОП ОСОБА_6 передано комісіонеру ФОП ОСОБА_1 товар в кількості 684 одиниці на суму 889159,00 грн.
Також судом встановлено, що пояснення, Форму обліку товарних запасів, договір комісії №СА-29-04-24-ВІ від 29.04.2024 та акт приймання-передачі товарів до договору комісії від 01.07.2024 додатково направлено листом до контролюючого органу 09.07.2024.
Колегія суддів звертає увагу, що із опису вкладень Ф.107 до листа відправленого позивачем на адресу контролюючого органу 09.07.2024 (т.1 а.с.17) вбачається, що Підприємцем на адресу відповідача скеровано: супровідний лист, Форму обліку товарних запасів, договір комісії №СА-29-04-24-ВІ від 29.04.2024, акт приймання-передачі товарів до договору комісії.
При цьому вже 18.07.2024 платником податків через особу, що здійснила розрахунок ОСОБА_3 додатково надано первинні документи щодо надходження у продаж товарів датою початку перевірки: договір комісії №СА-29-04-24-ЗВ від 03.05.2024 (комітент ФОП ОСОБА_5 ІПН НОМЕР_2 ), акт приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024 та Форму ведення обліку товарних запасів, до якої внесено зміни щодо надходження товарів.
Колегія суддів також звертає увагу, що із опису вкладень Ф.107 до листа відправленого позивачем на адресу контролюючого органу 18.07.2024 (т.1 а.с.15) вбачається, що Підприємцем на адресу відповідача скеровано: супровідний лист, Форму обліку товарних запасів, договір комісії №СА-29-04-24-ЗВ від 03.05.2024, акт приймання-передачі товарів до договору комісії.
Вищенаведені обставини та документи, зокрема і описи вкладень Ф.107, які позивачем долучено до матеріалів справи, підтверджують правильність висновку суду апеляційної інстанції, що на початок проведення перевірки позивачем не було надано фахівцям контролюючого органу договір комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024 та акт приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024 (такі надані лише 18.07.2024), що свідчить про те, що станом на 09.07.2024 в господарській одиниці в наявності у продажу знаходились товари не обліковані у встановленому законодавством порядку на загальну суму 733563,13 грн, які були передані позивачу відповідно до акту приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024.
Таким чином доводи позивача про те, що ним були надані всі документи під час перевірки, є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наданими безпосередньо позивачем описами вкладень Ф.107 до листів направлених на адресу контролюючого орану. 
Щодо доводів відносно того, що жодних зауважень щодо змісту, форми таких документів контролюючий орган в акті перевірки не вказував, то Суд зазначає, що оскільки такі документи під час перевірки не надавались, то відповідно жодних зауважень до таких і не могло бути.
Не відповідають дійсності і твердження позивача в частині відсутності у контролюючого орану будь-яких застережень стосовно правильності заповнення позивачем Форми ведення обліку товарних запасів, в акті перевірки, як зазначає позивач, таких не наведено. Однак, як вбачається з акту перевірки контролюючий орган вказував, що платником податків внесено зміни щодо надходження товарів до Форми ведення обліку товарних запасів на підставі акту приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024 та надано таку змінену форму до контролюючого органу вже 18.07.2024 (т.1 а.с. 114). При цьому Форма ведення обліку товарних запасів (т.1 а.с. 113), яка була надана контролюючому органу в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », 09.07.2024, не містила записів на підставі акту приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024, такі записи зявилися у відкоригованій формі, яка була надана лише 18.07.2024. 
Колегія суддів також звертає увагу, що згідно опису вкладень Ф.107 до листа відправленого позивачем на адресу контролюючого органу 09.07.2024 Форма обліку товарних запасів надана на 1 арк., тоді як Форма обліку товарних запасів, яка була направлена 18.07.2024, вже містила 2 арк. Вказане підтверджує висновок контролюючого органу про внесення змін (коригування) до відповідної Форми обліку товарних запасів.
Суд також встановив, що в ході перевірки 09.07.2024 в магазині (торговій точці) « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 особою, яка здійснює розрахункову операцію в присутності перевіряючих було проведено зняття залишків товарно-матеріальних цінностей. Дані про фактичні залишки запасів товару, що знаходились у місці продажу 09.07.2024 відображено у Відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів ТМЦ, яка підписана особою, що здійснила розрахунок - ОСОБА_3 . На підставі вказаної відомості та акта приймання-передачі від 01.07.2024 до договору комісії №СА-29-04-24-ВІ від 29.04.2024 (на підставі якого позивачем було внесено запис до форми ведення обліку товарних запасів) виявлено надлишок товару на загальну суму 13485,00 грн на який не надано документи, що підтверджують його походження та який фактично не відображено ФОП ОСОБА_1 у відповідному обліку (в формі ведення обліку товарних запасів відсутні записи про надходження товару в такому обсязі).
Також, відповідно до акта приймання-передачі товарів від 09.07.2024 (як додаток до договору комісії №CА-03/05-24-ЗВ) комітентом ФОП ОСОБА_5 передано комісіонеру ФОП ОСОБА_1 товару в кількості 116 одиниць на суму 733563,13 грн. Зазнані обставини та наявність такого товару позивачем не заперечуються.
З урахуванням вказаного, враховуючи, що на момент перевірки позивачем не було надано документи, які підтверджують облік та походження товарних запасів, зокрема, акт приймання-передачі товарів від 09.07.2024 до договору комісії №СА-03/05-24-ЗВ від 03.05.2024 (або інші документи) та фактично не проведено відповідні записи у Формі ведення обліку товарних запасів, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що станом на 09.07.2024 в господарській одиниці в наявності у продажу знаходились товари не обліковані у встановленому законодавством порядку на загальну суму 733563,13 грн. 
Колегія суддів, ще раз наголошує, що Фізична особа-підприємець зобов`язана надати документи, які підтверджують облік та походження товарних запасів, саме на початок проведення перевірки.
З урахуванням встановлених обставин у справі, колегія суддів вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції, що позивачем не спростовано встановлені контролюючим органом факти ненадання під час перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), що є порушенням пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відтак відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції на підставі статті 20 вказаного Закону.
14. Суд звертає увагу, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00, пункт 23). Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
Отже, з врахуванням встановлених обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про правомірність прийняття контролюючим органом оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення - рішення.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
15. Наведене вище у сукупності дає підстави вважати, що судом апеляційної інстанції повно та всебічно встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів сторін. 
Доводи касаційної скарги не спростовують правильних по суті висновків суду апеляційної інстанції.
16. Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця  ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2026 слід залишити без задоволення.
17. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2026 у справі №380/3279/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	І.Я.Олендер І.А. Гончарова   В.П. Юрченко