Придніпровський районний суд м.Черкаси    

Справа №711/7696/25
Провадження №2-о/711/16/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

19 лютого 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.
присяжних Олексійчук М.П., Попової О.Л.
при секретарі Буйновській А.П.,
за участю представника
заявника адвоката Хоміка С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Головне управління Національної гвардії України, Військова частина НОМЕР_1 , -
в с т а н о в и в :
Заявник ОСОБА_1 звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Головне управління Національної гвардії України, Військова частина НОМЕР_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його сином.
23.11.2023 він отримав сповіщення № 140 про те, що його син, ОСОБА_2 , зник безвісти 21.11.2023 близько 15 год. 30 хв., будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 та приймаючи участь у відсічі російської агресії, внаслідок штурмових дій противника в східній околиці населеного пункту Ямпіль Краматорського району Донецької області.
25.12.2023 командиром в/ч НОМЕР_1 видано наказ призначення службового розслідування по факту з`ясування обставин зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 
25.12.2023 затверджено висновок службового розслідування, відповідно до якого ОСОБА_2 вважається таким, що зник безвісти за особливих обставин.
Як зазначено, 24.01.2024 видано довідку про безпосередню участь його сина, ОСОБА_2 , у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 21.05.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, що зник на території бойових дій (під час воєнних дій).
У зв`язку з викладеним вище, стверджує, що у нього є підстави вважати, що його син загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оголошення його сина померлим необхідне йому для реалізації спадкових прав.
Таким чином, заявник просить суд оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обставин безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони України в складі військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Місцем смерті вважати: населений пункт Ямпіль Краматорського району Донецької області. Датою смерті вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 10.09.2025 заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами окремого провадження. 
27.01.2026 представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України – Літовкіна Л.С. подала відзив на заяву. Як зазначено, для належного виконання рішення суду повинно містити: прізвище, ім`я, по батькові померлого, його дату народження та за наявності даних повну офіційну назву місця народження. В разі встановлення даних про місце смерті - державу, область, район та населений пункт, без зазначення «в районі населеного пункту». При розгляді заяви покладалася на розсуд суду.
12.02.2026 представник заінтересованої особи Головного управління Національної гвардії України за довіреністю – Скляров Д.М. подав додаткові письмові пояснення. Вказує, що за наявною в Головному управлінні Національної гвардії України інформацією, 21.11.2023 близько 14.30 год., під час безпосередньої участі в заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районі бойових дій, у наслідок штурмових дій противника на позиції Національної гвардії України у східній околиці населеного пункту Ямпіль Краматорського району Донецької області солдат ОСОБА_2 зник безвісти. Ураховуючи викладене, Головне управління Національної гвардії України покладається при вирішенні справи на розсуд суду.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 – адвокат Хомік С.Г. підтримав заяву та просив задовольнити в повному обсязі на підставі обґрунтування, що наведене в заяві та з урахуванням доданих до неї матеріалів. Крім того зазначив, що зі слів очевидців, син заявника – ОСОБА_2 , загинув. Комунальні послуги в квартирі, де жив ОСОБА_2 , сплачує заявник. Будь-які відомості про те, що ОСОБА_2 перебуває в полоні, відсутні. Також вказав, що ОСОБА_2 не був у шлюбі, дітей не має, його мати померла, а із рідних є тільки заявник, тобто його батько. До того ж, зауважив, що судові витрати заявник залишає за собою.
У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку.
У судове засідання представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. 27.01.2026 до суду надійшло письмове клопотання начальника відділу Літовкіної Л.С. про розгляд справи без участі їхнього представника.
У судове засідання представник заінтересованої особи - Головного управління Національної гвардії України не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. 12.02.2026 до суду надійшло письмове клопотання представника за довіреністю – Склярова Д.М. про розгляд справи без участі їхнього представника.
У судове засідання представник заінтересованої особи - Військової частини НОМЕР_1 не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено.
Заслухавши доводи представника заявника, враховуючи думку представників заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, відповідно до відомостей свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.05.1987, виконаного російською мовою, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 . Дані обставини також підтверджуються його паспортом громадянина України № НОМЕР_3 . Крім того, в означеному свідоцтві про народження, виконаному російською мовою, вказано, що батьками (родителями) « ОСОБА_2 » (рос.) є: батько (отец) – « ОСОБА_1 » (рос.), мати (мать) – « ОСОБА_3 » (рос.).
Реєстрація місця проживання ОСОБА_2 здійснена за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання № 72640671 від 29.10.2021, а також відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру № 2135425 від 16.12.2025
Водночас, відповідно до інформації, яка надана КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» за № 107/50-154 від 23.01.2026, при неодноразових відвідуваннях квартири АДРЕСА_2 , двері ніхто не відчинив, а тому встановити факт проживання ОСОБА_2 за вказаною вище адресою, станом на грудень 2025 року, не вбачається можливим, що також підтверджується актом від 20.01.2026. До того ж, як стверджує заявник, він сплачує всі комунальні послуги, які нараховуються за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, встановлено, що мати ОСОБА_2 – ОСОБА_4 , померла, наявність неповнолітніх дітей чи осіб, які б перебували на утриманні в ОСОБА_2 , судом не встановлено.
Судом встановлено, що з 19.09.2023 по 21.11.2023 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в смт Ямпіль Краматорського району Донецької області, що підтверджується довідкою № 1989 від 24.01.2024, виданою т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_5 .
Як вбачається з повідомлення № 140 від 22.11.2023, ІНФОРМАЦІЯ_3 сповістив ОСОБА_1 (заявника) про те, що його син, солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок штурмових дій противника в східній околиці населеного пункту Ямпіль Краматорського району Донецької області, зник безвісти 21.11.2023 близько 15.30 год.
Відповідно до висновку службового розслідування по факту з`ясування обставин зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 , затвердженого 25.12.2023 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_6 , вирішено вважати солдата ОСОБА_2 таким, що зник безвісти за особливих обставин. У цьому акті, зокрема, зазначено, що за поясненнями солдатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які виконували бойові завдання на позиції, ворогом було здійснено пряме влучання дроном-камікадзе по солдату ОСОБА_2 , який перебував на полі бою (велися бойові дії та інтенсивний обстріл позицій противником). Внаслідок влучання було пошкоджено його легеневу систему, що спричинило пневмо-торикс. Усі необхідні заходи щодо стабілізації стану були здійснені, але завдані пошкодження були несумісні з життям. Під час відступу, постійно відбиваючи атаки ворога не було змоги провести евакуацію солдата ОСОБА_2 позивний « ОСОБА_9 ».
28.11.2023, за заявою ОСОБА_1 (заявника) від 27.11.2023, в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 12023250310003913 за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме, зазначено, що 21.11.2023 під час бойових дій в східній околиці населеного пункту Ямпіль Краматорського району Донецької області, зник безвісти гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець Національної гвардії України, в/ч НОМЕР_1 (ЄО-53531 від 27.11.2023).
Згідно із витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20250521-4844 від 21.05.2025, ОСОБА_2 має статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин.
За даними органів державної реєстрації актів цивільного стану від 06.01.2026, що надані на виконання ухвали суду, актових записів про шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені та народження дітей, складених відносно ОСОБА_2 , не виявлено.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Згідно зі ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Отже, в даному випадку, підсудність справи визначена правильно, враховуючи, що місце проживання заявника ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , тобто на території Придніпровського району міста Черкаси.
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (глава 4 «Розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою» ЦПК України).
У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку (ст. 306 ЦПК України).
Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.
Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
За змістом частин другої-третьої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
У справі, яка розглядається, суд вирішує питання про оголошення померлим фізичної особи - громадянина України ОСОБА_1 , який виконуючи обов`язок із захисту України, вірогідно загинув під час виконання бойового завдання, в результаті штурмових дій противника (військових сил Російської Федерації).
Спеціальними строками, які враховуються при розгляді справ про оголошення фізичної особи померлою, в окремих випадках є шість місяців та два роки. Шестимісячний строк передбачається для випадків, коли особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Строк тривалістю у два роки встановлюється для фізичних осіб, які пропали безвісти у зв?язку з воєнними діями. Підтвердженням таких обставин є, зокрема, введення воєнного стану на території України.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану").
За змістом статті 1 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII "Про оборону України" (станом на час виникнення правовідносин у цій справі):
- воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;
- бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння);
- воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;
- район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Збройний конфлікт - збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт) (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України від 21.06.2018 № 2469-VIII «Про національну безпеку України»).
Правова мета встановлення спеціальних строків, які враховуються при розгляді справ про оголошення фізичної особи померлою, полягає у тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих територіях, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв?язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції (п. 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22).
Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи (п. 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22).
Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або з наступного дня після настання події, з якою пов?язано його початок.
Формулюючи тлумачення речення другого частини другої статті 46 ЦК України в аспекті початку перебігу визначеного нею шестимісячного строку, Велика Палата у постанові від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22 зазначила наступне:
- словосполучення "від дня закінчення воєнних дій", потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України;
- встановлення такого строку дозволяє зменшити імовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою;
- строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Це забезпечує більш обґрунтований підхід до визначення моменту, коли зникнення фізичної особи (з надзвичайно високим ступенем вірогідності) можна вважати остаточним і невідворотним, і відповідає меті законодавчого регулювання - забезпечення справедливості та правової визначеності для всіх зацікавлених сторін у таких суспільних відносинах (див.: п. 70-72).
Наведене тлумачення відповідає і європейським стандартам. Так, відповідно до Рекомендації CM/Rec(2009)12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів, які стосуються осіб, зниклих безвісти, та презумпції смерті (прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 09.12.2009 на 1073-му засіданні заступників міністрів), якщо обставини зникнення безвісти особи є такими, що дають підстави для висновку про ймовірність її загибелі, то для подання запиту бажано, щоб час, що минув з моменту зникнення або з моменту отримання останньої звістки про те, що особа жива, становив не більше одного року (пункт 2 принципу четвертого).
Слід також зазначити, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України).
Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України, Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.
Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.05.2023 у справі № 177/11/20, від 07.11.2023 у справі № 607/159/23.
У постановах від 26.04.2023 у справі № 337/3725/22, від 29.03.2023 у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь, вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.
Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25.10.2023 справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).
Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Суд також приймає до уваги той факт, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строком на 30 діб та у подальшому продовжено строк його дії з 05 години 30 хвилин 03.02.2026 строком на 90 діб. Також, Верховна Рада ухвалила Закон (№ 4757-IX від 14.01.2026) про затвердження указу Президента України щодо продовження в Україні строку дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 03.02.2026 строком на 90 діб.
Виходячи зі змісту положень частини другої статті 46 ЦК України та з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, сформульованих у постанові від 11.12.2024 в справі № 755/11021/22, з`ясуванню судом в цій справі підлягає обставина ведення на території місця вірогідної загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 – населений пункт Ямпіль Краматорського району Донецької області, бойових дій та (в разі його наявності) моменту їхнього завершення.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією спочатку був затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 із змінами і доповненнями, а тепер - наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 (далі - Наказ № 376).
У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані Російською Федерацією території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
У даній справі, висновком службового розслідування по факту з`ясування обставин зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 , затвердженого 25.12.2023 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_6 , встановлено, що солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок штурмових дій противника в східній околиці населеного пункту Ямпіль Краматорського району Донецької області, зник безвісти 21.11.2023 близько 15.30 год.
Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 із змінами і доповненнями (Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства розвитку громад та територій № 376 від 28.02.2025), станом на 21.11.2023 смт Ямпіль Лиманської міської територіальної громади не перебувало в тимчасовій окупації (дата початку тимчасової окупації - 23.04.2022, дата завершення тимчасової окупації - 30.09.2022), що також підтверджується Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376. Крім того, Наказом № 376 визначено території активних бойових дій. Так, на території с-ща Ямпіль Лиманської міської територіальної громади велися бойові дії з 25.02.2022 по 22.04.2022 та з 01.10.2022 по 31.12.2022. Крім того, визначено перелік територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси. Так, на території с-ща Ямпіль Лиманської міської територіальної громади (дата початку бойових дій - 08.09.2023, дата завершення бойових дій - дотепер).
У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.
Відрахування початку шестимісячного строку з моменту можливої смерті ОСОБА_2 , як на думку суду, має відраховуватися саме від дня його ймовірної загибелі у місці проведення бойових дій - околиці населеного пункту Ямпіль Краматорського району Донецької області) – 21.11.2023, враховуючи положення Наказу №376, оскільки за дослідженими доказами, зокрема, за даними висновку службового розслідування від 25.12.2023 встановлено, що ворогом було здійснено пряме влучання дроном-камікадзе по солдату ОСОБА_2 , який перебував на полі бою (велися бойові дії та інтенсивний обстріл позицій противником) і внаслідок влучання було пошкоджено його легеневу систему, що спричинило пневмо-торикс. Усі необхідні заходи щодо стабілізації стану ОСОБА_2 були здійснені іншими солдатами, але завдані пошкодження були несумісні з його життям. Здійснити евакуацію тіла солдата ОСОБА_2 не було можливим. Тобто, на момент звернення до суду із цією заявою, минуло більше шести місяців з моменту можливої смерті ОСОБА_2 .
Таким чином, за результатами розгляду справи, як на думку суду, знайшли своє підтвердження обставини зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і датою його смерті слід вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, у місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування протягом більше двох років, про що зазначив заявник – його батько та підтверджено письмовими доказами, які досліджені під час розгляду справи; досудовим розслідуванням по факту зникнення військовослужбовця ОСОБА_2 не встановлено будь-яких нових обставин по факту зникнення останнього; очевидці (солдати, які надали свої пояснення, про що зазначено у висновку службового розслідування) вказали причину смерті ОСОБА_2 на полі бою – влучання дрону-камікадзе та отримання тілесних ушкоджень, що не сумісні із життям, і станом й на час розгляду справи не має інформації про місце знаходження/перебування останнього. 
Крім того, суд вважає, що заявником наведені обставини, для якої мети йому необхідно оголосити ОСОБА_2 померлим, а саме, - оформлення спадкових прав. Тобто заявник має особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу ОСОБА_2 .
Отже, за результатами розгляду справи, досліджених доказів, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 в повному обсязі, тобто слід оголосити ОСОБА_2 – померлим, а датою його смерті вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 268 ЦПК України суд, -
в и р і ш и в :
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, (останнє місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , місце народження: м. Черкаси), - померлим.
Датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: Україна, Донецька область, н.п. Ямпіль.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 23.03.2026.

Головуючий суддя С.М. Позарецька

Присяжні М.П. Олексійчук

О.Л. Попова