БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
05.03.2026 
Справа №497/2729/25
Провадження №1-кп/497/78/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого – адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника – адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні №120251622700000556 від 19.09.2025 року відносно
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с.Криничне Болградського району Одеської області, зі слів – болгарин за національністю, не працює, пенсіонер, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено за паспортом громадянина України НОМЕР_1 , вид.09.07.2002р. Болградським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 , не судимий,
- який обвинувачується за ст.122ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
18.09.2025 приблизно о 18:30 годині (точний час не встановлено) у с.Криничне Болградського району Одеської області обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи біля огорожі свого городу, що розташований біля його домоволодіння на АДРЕСА_1 і яке межує з сусіднім домоволодінням АДРЕСА_2 де проживає потерпілий ОСОБА_7 , з мотивів особистих неприязних відносин до ОСОБА_7 , які виникли в ході сварки між ними на підставі побутових причин, бажаючи помститись за висловлювання потерпілого, які він вважав образливими для себе, умисно, з метою спричинення шкоди здоров`ю потерпілому і передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків в результаті своїх дій, та бажаючи їх досягнення, обвинувачений почергово господарськими вилами з дерев`яним руків`ям, наніс ОСОБА_7 не менше двох ударів по правій та лівій його руках, а після того, як потерпілий повернувся спиною до нього щоби піти з місця події з метою уникнення продовження побиття, обвинувачений ОСОБА_5 наніс один удар вищевказаними вилами по голові ОСОБА_7 в область потилиці.
В результаті зазначених неправомірних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 було спричинено наступні тілесні ушкодження: закритий перелом лівої ліктьової кістки в середній третині без зміщення, забійної поверхневої рани на волосистій частині голови в потиличній ділянці ліворуч, забійної поверхневої рани 3-го пальця правої кисті – що призвело до тривалого розладу здоров`я потерпілого тривалістю більше 21 дня, і за цим критерієм у сукупності є тілесним ушкодженням середньої тяжкості.
Таким чином,  ОСОБА_5 своїми протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене ст.122ч.1 КК України, – за кваліфікуючими ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 цього Кодексу, але є таким, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого.
У судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_5 винним себе не визнав, стверджуючи, що захищав своє право власності та користування земельною присадибною ділянкою, та пояснив суду, що в нього з сусідом ОСОБА_7 тривалий час періодично виникають конфлікти з-за межі земельної ділянки, яку сусід, на його думку, постійно порушує, оскільки їхні домоволодіння розташовані поряд. В той день – 18.09.2025р. – він, обвинувачений, наводив у своєму сараї порядок – складав сіно вилами, та, почувши гавкіт собак, подумав, що в його двір зайшла чужа собака, тому, вийшовши з сараю, захопив з собою ті вила – щоби її вигнати зі свого подвір`я, але побачив сусіда, який разом з найманим працівником, зайшовши без дозволу на його, потерпілого, подвір`я, – приставили драбину до стіни будинку потерпілого з боку його, обвинуваченого, подвір`я – щоби залізли на дах будинку ОСОБА_7 , потерпілого, який, побачивши його, потерпілого, почав говорити на адресу його,  ОСОБА_5 , образливі слова, а коли він,  ОСОБА_5 , підійшов ближче до межі – ОСОБА_7 замахнувся на нього шуруповертом і вдарив ним його, обвинуваченого, в обличчя, спричинивши значне поранення біля брови над лівим оком, і з рани почала сильно текти кров. Тому він, обвинувачений, нахилився, щоби взятися за драбину знизу для того, щоби прибрати її від стіни – щоби той найманий працівник – Стаматі – не зліз з даху і не допоміг ОСОБА_7 бити його, ОСОБА_5 . Потерпілий ОСОБА_7 продовжував погрожувати йому, обвинуваченому і принижувати словами, тому, для того, щоби ОСОБА_7 пішов звідти геть, він, обвинувачений, замахнувся тими вилами, з якими вийшов зі свого сараю і тримав в руках, та зачепив потерпілого по його руці. Він не бив – саме зачепив, бо бачив потім, що травма була незначна, адже потерпілий через кілька днів – приблизно через чотири – носив відра з виноградом, який вони з дружиною збирали в себе вдома. І травма голови в потерпілого не була дуже серйозною, оскільки кров то була не його – на потерпілого потрапила кров з його, обвинуваченого, рани, оскільки сильно лилася в той час, коли він нахилявся за драбиною – навіть весь одяг в нього, обвинуваченого, та й в потерпілого був в його, потерпілого, крові. Крім того, він, обвинувачений, бачив, як потерпілий знімав гіпс і водив автомобіль приблизно через тиждень після сварки, тому твердження про те, що травми руки і голови в потерпілого була серйозна – це перебільшення. Навпаки, потерпілим є він, ОСОБА_5 , адже саме він отримав глибоку рану над бровою тим шуруповертом і це вплинуло на ліве око, на якому наразі є погіршення гостроти зору саме після тієї травми і він потребує лікування. Позов не визнає, просить залишити без задоволення, та не призначати йому занадто суворого стягнення. На запитання суду свідок пояснив, що його ОСОБА_7 не кликав – він сам прийшов.

Свідок ОСОБА_8 надав суду свідчення, якими підтвердив дату, місце та факт бійки між потерпілим ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_5 , підтвердивши обставини отримання потерпілим травм від дій обвинуваченого, пояснивши, що він, свідок, за кілька днів до бійки допомагав потерпілому ОСОБА_7 перекривати дах – замінював звичайну на металочерепицю, тому ОСОБА_7 попросив його, свідка, через кілька днів потому допомогти прикріпити під дахом ще й водостік. Він, свідок, в той день (точну дату не пам`ятає – приблизно серпень-вересень) після обіду, звільнившись від роботи, яку в той день виконував в іншому місці, – поїхав до ОСОБА_7 – це, на його думку, було приблизно 15-16 годин, по обіді, але не пізно, бо він звільнився рано. Він, свідок, з ОСОБА_7 , взявши на подвір`ї ОСОБА_7 драбину і приладдя для водостоку, разом пішли за хату ОСОБА_7 , щоби з того боку прикріпити водостік під дахом. Поряд з будинком ОСОБА_7 розташоване домоволодіння ОСОБА_5 (показує на обвинуваченого), з яким він, свідок, раніше не був знайомий. На межі між домоволодіннями є загорожа у виді натягнутих паралельно дротів заввишки приблизно по пояс (показав на собі), яка розташована уздовж будинку ОСОБА_7 . Цей імітований паркан натягнув сам ОСОБА_5 . Від того паркану до будинку ОСОБА_7 приблизно до метра – вузька смуга, на якій розташована відмостка і на якій, власне, він, свідок і ОСОБА_7 , розташували драбину, обперши її о будинок ОСОБА_7 , щоби залізти на дах і стояли там в ту мить, коли до межі підійшов сусід ОСОБА_7 – ОСОБА_5 , в руках якого були вила і який лаявся, кричав, ображав ОСОБА_7 , замахнувся на ОСОБА_7 вилами і вдарив. Він, свідок, щоби не попасти під удари того сусіда, піднявся драбиною на дах і спостерігав за всім з даху. Коли ОСОБА_5 замахнувся на ОСОБА_7 ще раз (можливо, були й ще удари, які він, свідок, не бачив, коли драбиною піднімався на дах і дивився на даху попід ноги, щоби не наступити на небезпечну ділянку і не впасти) – ОСОБА_7 підставив рук під удар і вийшов колючий рух – ОСОБА_5 тими вилами вколов руку ОСОБА_7 , а він, свідок, крикнув ОСОБА_7 , щоби той подав йому, свідку, інструмент – шуруповерт, який залишився внизу, бо побоювався, щоби дорогий його, свідка, власний інструмент, не пошкодився в ході бійки. ОСОБА_7 повернувся до ОСОБА_5 спиною, щоби взагалі піти з того місця в бік свого подвір`я, і в ту ж мить ОСОБА_5 вдарив вилами ОСОБА_7 в голову – в область потилиці, від чого в потерпілого з`явилася рана і потекла кров. Потім свідок додав, що ОСОБА_7 не міг зразу покинути те місце, бо воно дуже вузьке, обмежене тим парканчиком і стіною будинку, вихід лише з одного боку, і його загородив собою ОСОБА_5 , який з самого початку бійки перестрибнув через свій парканчик в бік домоволодіння ОСОБА_7 , на відмостку, і весь час бійки, яка відбувалася нетривалий час – дуже швидко – перебував на відмостці по цей біля паркану – з боку домоволодіння ОСОБА_7 . На запитання суду свідок пояснив, що сусіда ОСОБА_5 ніхто не кликав – він сам прийшов.

Свідок ОСОБА_9 , будучи допитаною в ході судового засідання, пояснила суду, що є дружиною потерпілого ОСОБА_7 і самого конфлікту не бачила, бо в той час поралася в городі і чула лише шум на подвір`ї свого домоволодіння; відразу ж пішла до подвір`я і побачила, як з-за хати до неї наближається її чоловік – потерпілий ОСОБА_7 , в нього було скривавлене обличчя; про події і обставини бійки вона дізналася вже від чоловіка та від свідка ОСОБА_8 , який в той час мав допомагати її чоловіку – потерпілому встановити на даху водовідвід після того як був оновлений дах, і саме з-за цього й сталася сварка між її чоловіком – потерпілим ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_5 – який є їхнім сусідом і з ним завжди виникають сварки через межу та землекористування, оскільки відмостка їхнього будинку виходить в бік подвір`я ОСОБА_5 , який в той день влаштував сварку саме з-за того, що чоловік – потерпілий ОСОБА_7 разом зі свідком ОСОБА_8 зайшли на відмостку свого будинку, яка від подвір`я обвинуваченого розділяється парканчиком, який сам же обвинувачений і створив, але все одно завжди влаштовує сварки, коли бачить її чоловіка ОСОБА_7 на відмостці їх власного будинку. Свідок підтвердила, що наслідком бійки були травми в потерпілого ОСОБА_7 – її чоловіка – перелом руки в двох місцях і розбитиа потилиця, гіпс чоловік носив два місяці та й зараз рука в нього досі не відновилася – він раніше працював за кордоном далекобійником, але з-за травми руки тепер не може добре натягнути тент на вантаж і тому змушений був знайти менш прибуткову роботу і перестав керувати фурами, та досі проходить лікування – що тягне за собою і недоотриманий заробіток і додаткові витрати на лікування, адже чоловік досі проходить реабілітацію.
Свідок ОСОБА_10 , будучи допитаною судом, підтвердила дату, місце та факт бійки між її чоловіком та потерпілим ОСОБА_7 , пояснивши суду, що вона не була власне свідком самої події, оскільки її в той час не було вдома, про події знає від свого чоловіка – обвинуваченого ОСОБА_5 , якого побачила невдовзі після його сварки з їх сусідом ОСОБА_7 , оскільки їй повідомили односельці про сварку і вона відразу ж прийшла додому; прийшовши – побачила закривавленого чоловіка, який їй все розповів і повідомив, що бійку почав ОСОБА_7 , який вдарив її чоловіка в обличчя, від чого в її чоловіка постраждало ліве око – вони в той же вечір пішли до лікарні, але належну медичну допомогу не отримали, оскільки черговий лікар був зайнятий. Їм сказали прийти в понеділок, бо вони приходили в неділю, хоча конфлікт стався в п`ятницю – весь час її чоловіку було погано. ОСОБА_7 вона, свідок, побачила через тиждень, бачила, що в нього був гіпс. Ще свідок додала, що для слідчого експерименту ані її. Ані її чоловіка ніхто не запрошував, хоча вона бачила. Як приходила поліція, там були сусід ОСОБА_7 і свідок ОСОБА_8 , але її чоловіка ніхто нічого не запитав навіть не повідомили його про здійснення слідчого експерименту.

Представник потерпілого – адвокат ОСОБА_4  у судовому засіданні пояснив суду, що потерпілий наразі перебуває за кордоном, де працює, та надав суду завчасно клопотання, що просить розглянути обвинувальний акт без його участі. Він, представник, підтримує вимоги позову, оскільки ступінь тяжкості отриманих потерпілих травм і механізм їх утворення підтверджуються зібраними і дослідженими судом доказами, зокрема, поясненнями свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також протоколом відтворення обставин події та іншими наданими суду і дослідженими в ході судового засідання доказами.

Обвинувачений, потерпілий та представник потерпілого своїми поясненнями підтвердили час, місце, спосіб та обставини вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті та які підтверджені наданими прокурором письмовими доказами, що були зібрані в ході досудового розслідування.
Прокурор, стверджуючи, що вина обвинуваченого та кваліфікація його дій доведена належними, достатніми та узгодженими між собою доказами – наданими в ході судового засідання поясненнями обвинуваченого і потерпілої, – підтверджується також належними письмовими доказами, зібраними в ході досудового розслідування, вважаючи, що обставиною, яка пом`якшує покарання є визнання обвинуваченим вини, обтяжуючою – вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Крім того прокурор вважає, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насиллям, тому просив призначити обвинуваченому ОСОБА_11 покарання у виді штрафу, що передбачено санкцією статті 125ч.1 КК України – у виді 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та призначити обвинуваченому ще додатково обмежувальні заходи, просить призначити такі, що передбачені ч.ч.1,3,5 ст.91-1 КК України.

Так, прокурор, на підтвердження вини і кваліфікації обвинуваченого надав суду наступні письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, та які були долучені судом до матеріалів судової справи, а також матеріали, що характеризують обвинуваченого: 
- витяг з кримінального провадження про внесення 19.09.2025 відомостей про злочин до ЄРДР за №120251622700000556; 
- постанову про призначення групи слідчих від 19.09.2025р.; протокол про прийняття заяви та заяву потерпілого про вчинення кримінального правопорушення від 19.09.2025р. та постанову про визнання ОСОБА_7 потерпілим від 19.09.2025р.; 
- довідка медичного огляду потерпілого від 19.09.2025р. – виявлено перелом лівої ліктьової кістки без зміщення та відкрита колота рана потилиці;
- заява обвинуваченого ОСОБА_5 про добровільну видачу майна – вила з дерев`яною рукояткою – від 19.09.2025р.;
- протокол добровільної видачі ОСОБА_5 знаряддя вчинення правопорушення – вил господарських залізних з дерев`яною рукояткою;
- протокол огляду знаряддя вчинення кримінального правопорушення від 19.09.2025р. – вила металеві з дерев`яною рукояткою довжиною 1м.43см., мають чотири загострених штиря довжиною 20см, на вилах будь-яких слідів не виявлено, потерпілий ОСОБА_7 , що був присутній, пояснив, що саме цими вилами обвинувачений ОСОБА_5 наніс йому, потерпілому, тілесні ушкодження 18.09.2025р. у с.Криничне;
- постанова слідчого від 19.09.2025р. про визнання вил металевих з дерев`яною рукояткою речовим доказом;
- клопотання від 19 та ухвала слідчого судді від 23.09.2025р. про арешт тимчасово вилученого майна – вказаних вил металевих з дерев`яною рукояткою, що визнані речовим доказом;
- висновок експерта №25 від 22.09.2025р. щодо виявлення в потерпілого ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середньої тяжкості в частині перелому лівої ліктьової кістки; інші тілесні ушкодження визнані експертом легкими за тривалістю лікування; на інші питання експерт зазначив, що можна надати відповідь лише після слідчого експеримента за участю експерта;
- розписка ОСОБА_7 від 06.10.2025р. про добровільну згоду на огляд місця події;
- протокол слідчого експерименту від 06.10.2025р. з фототаблицею за участю потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де потерпілий, з заднього боку свого будинку, коли всі учасники експерименту пішли за ним, зупинився на відмотці свого будинку біля метало пластикового вікна, з лівого боку є паркан з металевого дроту та рибацької сітки який відгорожує сусідній город. Власником якого є ОСОБА_5 . Потерпілий ОСОБА_7 у присутності двох понятих показав і розказав, як обвинувачений ОСОБА_5 , стоячи за парканом з боку свого городу на відстані приблизно 0,5-1м. від потерпілого, наносив йому, потерпілому, удари вилами – перший удар по пальцю правої руки, потім два – по тілу, і після того, як потерпілий показав, що повернувся піти з місця події – отримав ще один удар в потиличну частину голови, від чого в потерпілого потекла кров і він пішов у свій двір; згідно фото таблиці – парканчик дійсно складається з рибальської сітки на відстані приблизно 0,5м. від стіни будинку потерпілого ОСОБА_7 , заввишки до пояса учасникам слідчого експерименту;
- протокол слідчого експерименту від 06.10.2025р. з фототаблицею за участю свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає у с.Озерне Болградського району, який у присутності понятих пояснив і показав, як обвинувачений ОСОБА_5 вдарив потерпілого ОСОБА_7 спочатку вилами по руці, потім двічі по тілу і коли потерпілий повернувся спиною, щоб піти з цього місця – тими ж вилами йому у потилицю; у протоколі слідчого експерименту також зазначено, що в ході слідчого експерименту до паркану підійшла сусідка ОСОБА_10 – дружина обвинуваченого ОСОБА_5 (яка у суді була допитана в якості свідка), – та стояла у своєму городі будинку АДРЕСА_1 , та кричала, обурюючись здійсненням процесуальної дії, але їй було пояснено, що слідчий експеримент проходить на території домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 і було до неї висловлено прохання не заважати, але вона не дослухалася прохання слідчого та продовжувала кричати – в сенсі скандалити;
- доручення про призначення адвоката підозрюваному ОСОБА_5 і повідомлення про підозру від 06.10.2025р.;
- вимогу, згідно якої обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності; довідка з місця проживання про склад сім`ї обвинуваченого – проживає з дружиною – свідком ОСОБА_10 , позитивну характеристику з місця проживання, довідку про те, що він на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Учасники судового засідання не заперечували, що докази, зібрані і встановлені в ході досудового та судового розслідування кримінального провадження є належними та допустимими, обвинувачений скарг на органи досудового розслідування не заявляв, відмовився від останнього слова, стверджуючи у судових дебатах, що невинуватий.
Згідно досудової доповіді, наданої суду органом пробації, рівень вчинення ОСОБА_12 повторного правопорушення – середній, ступінь небезпеки для суспільства також середній. 
Оцінюючи докази, досліджені в ході судового засідання у сукупності, суд дійшов висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого інкримінованою йому статтею 122ч.1 КК України, та дійшов висновку, що вина обвинуваченого доведена в повному обсязі вищевказаними доказами – поясненнями самого обвинуваченого ОСОБА_5 та його дружини – свідка ОСОБА_10 у судовому засіданні про час, місце і обставини вчиненого кримінального правопорушення, які підтвердили факт бійки між обвинуваченим і потерпілим, але поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 – про наявність вини саме в діях обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме – завдання саме ним нічим не спровокованих ударів потерпілому, а дослідженими судом письмовими доказами – підтверджуються як сама подія кримінального правопорушення – місце, спосіб та умисні, нічим не спровоковані дії обвинуваченого, так і наслідки протиправних дій обвинуваченого – спричинення травм в потерпілого середнього ступеню тяжкості – що повністю узгоджуються між собою; кваліфікація дій обвинуваченого за ст.122ч.1 КК України, – як умисне середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому, тобто, умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я – є правильною.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що в його діях відсутній склад злочину, оскільки фактично між ним і потерпілим відбулася не бійка, а проста штовханина, та відсутність, на його думку, тяжких наслідків від вчиненого – суд визнає як спосіб захисту, але ці твердження спростовуються доказами і поясненнями як свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і потерпілого ОСОБА_7 , так і протоколами слідчих експериментів, та й поясненнями обвинуваченого ОСОБА_5 і свідка ОСОБА_10 – які пояснили суду, що їх ніхто не запрошував і не кликав до межі з сусіднім домоволодінням – що належить потерпілому ОСОБА_7 – в той час, як ОСОБА_7 робив зовнішні ремонтні роботи свого будинку, а саме – встановлення водовідводів на даху разом з найманим працівником – свідком ОСОБА_8 , а також обвинуваченого ніхто не провокував, та, навіть. Не чіпав – він сам почав сварку з підстав перебування потерпілого біля межі з його, обвинуваченого, домоволодінням, помилково вважаючи, що потерпілий мав спросити в нього, обвинуваченого дозволу зайти на його відмостку свого будинку, оскільки, на його, обвинуваченого, думку, межа між їхніми домоволодіннями насправді проходить по стіні будинку потерпілого; однак доказів цьому суду не надано.
В ході судового засідання судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України – співпрацю зі слідством, оскільки він добровільно видав засіб вчинення правопорушення – вила, та надавав як в ході судового засідання, так і в ході досудового розслідування пояснення, позитивно характеризується, є пенсіонером, раніше ні до яких видів відповідальності – адміністративної і кримінальної – не притягувався. Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст..67 КК України - є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Вчиненим кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_7 завдано майнову та моральну шкоду, з боку обвинуваченого спроб часткового відшкодування не здійснювалося. 
Таким чином, враховуючи санкцію статті КК України, за якою суд визнав обвинуваченого ОСОБА_5 винним, суд дійшов висновку, що він підлягає притягненню до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі в межах санкції статті 122ч.1 КК України, згідно якої передбачено покарання у виді виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років, а тому, згідно ч.4ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим, є нетяжким злочином, а саме, – передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
А тому, враховуючи кілька пом`якшуючих обставин та наявність обтяжуючої покарання обставини, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає притягненню до кримінальної відповідальності за ст.122ч.1 КК України у виді позбавлення волі, оскільки менш суворе покарання не буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого, наслідкам та не сприятиме виправленню обвинуваченого, який не усвідомив наслідків своїх умисних неправомірних дій.
Однак, враховуючи наявність кількох пом`якшуючих обставин – співпрацю з правоохоронними органами, та позитивну характеристику обвинуваченого, а також те, що він раніше ані до кримінальної, ані до адміністративної відповідальності не притягувався, вперше вчинив кримінальне правопорушення, та, враховуючи висновок органу пробації, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Прокурор, стверджуючи, що вина обвинуваченого та кваліфікація його дій доведена узгодженими між собою доказами – поясненнями у судовому засіданні та підтверджена належними письмовими доказами, - вважає, що за наявності декількох пом`якшуючих обставин – пенсійний вік, та визнання вини обвинуваченим і його співпраця зі слідством, та наявності обтяжуючої – скоєння злочину стосовно особи похилого віку, – не дають підстав для призначення іншого покарання, ніж передбачене санкцією ст.122ч.1 КК України – у виді позбавлення волі, оскільки обмеження волі призначити неможна з-за пенсійного віку, проте, з врахуванням позиції потерпілого, який не пробачив обвинуваченого, а також враховуючи характеризуючі матеріали і висновок органу пробації, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому, щодо ОСОБА_5  можливе застосування дії ст.75 КК України – звільнення його від відбування призначеного покарання за умови покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
З`ясувавши усі обставини злочину та оцінюючи їх у сукупності з усіма вищевказаними доказами, що були досліджені в ході судового засідання і які узгоджуються між собою в частині спричинення потерпілому обвинуваченим тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, суд дійшов висновку, що неможна не погодитися з думкою прокурора щодо наявності підстав для застосування щодо обвинуваченого дії ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного цим вироком покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речовий доказ кримінального провадження – металеві вила з дерев`яною рукояткою – що були тимчасово вилучені на підставі протоколу добровільної видачі майна від 19.09.2025р., є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, і на які ухвалою слідчого судді від 23.09.2025р. накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування і які зберігаються в камері зберігання речових доказів Болградського РВП ГУНП в Одеській області за адресою: м.Болград Одеської області, просп.Соборний,97, – підлягають на підставі п.9ч.1ст.100 КК України – підлягають знищенню, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення і не мають цінності.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався, підстави для його обрання судом наразі також відсутні, оскільки обвинувачений дотримується процесуальної поведінки.
Цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню, враховуючи обставини, які зазначені в тексті позову в обґрунтування його вимог.
Так, представник потерпілого в позові зазначає, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 завдано майнову шкоду в розмірі 264946грн. – у виді неотриманої заробітної плати внаслідок тимчасової непрацездатності через наслідки неправомірних дій обвинуваченого – травми руки; крім того, представник потерпілого вважає, що потерпілому завдано протиправними діями обвинуваченого майнова шкода у виді неотриманої заробітної плати у зв`язку з лікуванням за кордоном після закінчення строку непрацездатності – в розмірі 68885,1грн., у зв`язку з усіма стражданнями, які були спричинені лікуванням і вимушеною непрацездатністю, цивільний позивач вважає, що йому заподіяним кримінальним правопорушенням сприминено моральну шкоду, яку представник потерпілого оцінює в 250тис.грн., а також, на твердження сторони позивача, потерпілий також поніс процесуальні витрати в розмірі 2440грн. на підготовку позову і 8тис.грн. – що пов`язані з наданням правничої допомоги.
В обгрунтування стягнення з цивільного відповідача (обвинуваченого ОСОБА_5 ) на користь цивільного позивача (потерпілого ОСОБА_7 ) 333тис.831,1грн. матеріальних збитків, 250тис.гр. моральної шкоди та 10440грн. процесуальних витрат до позову додано належні і достатні докази, щодо яких конкретних заперечень проти позову від обвинуваченого та його захисника не надходило – лише усно захисник і обвинувачений наполягали на тому, що вимоги позову не підлягають задоволенню, оскільки відсутня вина обвинуваченого в отриманні потерпілим травми, а також відсутні належні і достатні докази на підтвердження його лікування, оскільки докази, додані до позову, викладені іноземною мовою без перекладу, що не відповідає фактичним обставинам, адже до позову дійсно додано медичні документи про лікування потерпілого за кордоном, проте додано переклад усіх документів на українську мову – що свідчить про неуважне ставлення обвинуваченого до позовних вимог та ігнорування ним можливості надати суду обґрунтовані заперечення, однак з наданих позивачем доказів не вбачається необґрунтованості позовних вимог, оскільки суду не надано доказів і відомості того, що з боку потерпілого здійснювалися будь-які дії на провокацію обвинуваченого на протиправні дії і застосування небезпечних для життя потерпілого дій, направлених на умисне завдання тілесних ушкоджень, і лише завдяки міцності здоров`я потерпілого шкода, завдана його здоров`ю не виявилася більш тяжкою з огляду на спосіб та підстави дій обвинуваченого, який умисно спричинив удари по тілу обвинуваченого небезпечним предметом – (більше, ніж чотири), у тому числі в життєво небезпечне місце – в область потиличної частини голови.
Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відповідно до статті 128 КПК України може бути пред`явлений до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Якщо така особа є неповнолітньою або визнана у встановленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, цивільний позов може бути пред`явлений її законним представником. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Відповідно до статті 61 КПК України права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний позов повинен бути поданий під час кримінального провадження до початку судового розгляду, та може бути пред`явлений як при розгляді кримінального правопорушення, так і у провадженнях щодо застосування примусових заходів медичного або виховного характеру (статті 128,129 КПК України.
Розмір нанесеної моральної шкоди визначається судом залежно від багатьох чинників, до прикладу: характеру правопорушення; глибини фізичних та душевних страждань; погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; з урахуванням вимог розумності та справедливості.
Варто пам`ятати, що цивільний позивач має зазначити в позовній заяві у чому саме полягає спричинена моральна шкода та надати належні докази. Остаточно розмір моральної шкоди, яка була заподіяна визначає винятково суд.
Відповідно до вимог ст.23 ЦКУ розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. З приводу визначення розміру відшкодування моральної шкоди Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20 вересня 2018 року у справі №686/23731/15-ц зазначила, що визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення в необхідному чи повному обсязі.
Таким чином суд, з`ясувавши усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розмір моральної шкоди, дослідивши надані докази, оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку, що розмір моральної шкоди, зазначений у позові, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості – відповідає розміру, який зможе відшкодувати моральну шкоду потерпілого, спричинену йому обвинуваченим з врахуванням стану здоров`я позивача до безпричинних умисних протиправних дій обвинуваченого щодо нього, та враховуючи зміну обставин життя і роботи потерпілого ОСОБА_7 , які після вчинення злочину щодо нього змінили його уклад життя, вид роботи і стан здоров`я, адже його дружина – ОСОБА_9 , будучи допитана в якості свідка, повідомила, що потерпілий й досі відновлює працездатність пошкодженої руки, у зв`язку з цим страждає через те, що втратив частину заробітку, – тому моральна шкода підтверджується наступними документами, що додані до цивільного позову: копія трудового контракту потерпілого з перекладом з німецької на українську, копії розрахунків на отримання заробітної плати за 07-09 місяці 2025р., копія посвідки на проживання з перекладом з німецької на українську;копія Інформаційного листа продовження дозволу на проживання для осіб, що мають тимчасовий захист і походять з України, з перекладом; розрахунок-фактура №С143 від 14.01.2026р. оплати за письмовий переклад текстів, тощо.
Таким чином, суд дійшов висновку, що розмір моральної та матеріальної шкоди, яку просить позивач стягнути з відповідача, – є співмірним зі збитками, що завдані позивачу неправомірними діями відповідача і підтверджуються належними і достатніми доказами, тому вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.615ч.15 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення (статтю 615 доповнено ч.15 згідно ЗУ №2462-IX від 27.07.2022), тому, враховуючи постійні відключення електроенергії, суд вважає можливим проголосити лише вступну та резолютивну частини вироку з врученням копії повного тексту вироку в день його проголошення.
Враховуючи викладене, керуючись ст.122ч.1 КК України, 368-371,373ч.2-3, 374, 392, 393, 395,615ч.15 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати винним  ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122ч.1 КК України, і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України – звільнити  ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного цим вироком, – з випробуванням, та призначити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Зобов`язати  ОСОБА_5 , відповідно до ст.76ч.1п.1,2 та ч.3п.2 КК України, протягом випробувального строку:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Покласти, згідно з вимогами ст.76ч.4 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого, – обов`язок: здійснювати нагляд за засудженим  ОСОБА_5  – що звільнений від відбування покарання з випробуванням, – починаючи з дня набрання цим вироком законної сили і протягом 1 (одного) року з моменту ухвалення вироку.
Запобіжний захід  ОСОБА_5 у – не обирати.
Задовольнити позов  ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , про стягнення майнової та моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пасп. КК 944999, вид.09.07.2002р. Болградським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ):
- 264946 (двісті шістдесят чотири тисячі дев`ятсот сорок шість) гривень майнової шкоди, що заподіяна вчиненням кримінального правопорушення – у виді неотримання заробітної плати у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю;
- 68885 (шістдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) гривень 70 копійок майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у виді неотриманої заробітної плати у період лікування в медичному закладі після закінчення строку непрацездатності;
- 250000 (двісті п`ятдесят) тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної вчиненням кримінальним правопорушенням;
- 2440 (дві тисячі чотириста сорок) гривень в якості процесуальних витрат – що пов`язані з підготовкою справи до розгляду та 8000 (вісім тисяч) гривень в якості процесуальних витрат – що пов`язані з наданням правничої допомоги, а разом – 10440 (десять тисяч чотириста сорок) гривень;
– а всього, разом 594271 (п`ятсот дев`яносто чотири тисячі двісті сімдесят одну) гривню 70коп. 
Речовий доказ – металеві вила з дерев`яною рукояткою – що були тимчасово вилучені на підставі протоколу добровільної видачі майна від 19.09.2025р. – які зберігаються в камері зберігання речових доказів Болградського РВП ГУНП в Одеській області за адресою: м.Болград Одеської області, просп.Соборний,97, на підставі п.9ч.1ст.100 КК України – знищити після набрання вироком законної сили, скасувавши арешт, накладений на них ухвалою слідчого судді від 23.09.2025р.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення та набирає законної сили по закінченню цього строку в разі, якщо він не оскаржений.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору в день проголошення його вступної і резолютивної частини.

Суддя ОСОБА_1