Справа №463/2368/26
Провадження №2-а/463/32/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: 
головуючого судді Бобрової Ю.Ю.
за участю секретаря судового засідання   Назара Р.М.
представника позивача    Арендач М.В.
перекладача      Бідун О.О.
відповідача       ОСОБА_1 

в м. Львові
у відкритому судовому засіданні,
розглянувши в залі суду адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить суд ухвалити рішення про затримання з метою ідентифікації громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , та забезпечення його примусового видворення за межі території України.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, проте був затриманий прикордонним нарядом. Постановою суду його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.
В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що громадянин Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на території України з 2014 року. Під час перебування на території України був документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , яку скасовано 05.07.2021. 01.02.2023 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області прийнято рішення щодо його примусового повернення до країни походження або третьої країни. В рішенні зазначено, що останнього зобов`язано залишити територію України не пізніше 11.02.2023, із подальшою забороною в`їзду в Україну строком на 3 (три) роки. Також, 16.08.2024 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області прийнято рішення щодо його примусового видворення з України.
Приймаючи до уваги викладене, відповідач своїми діями порушив законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства і на виконання вимог ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підлягає примусовому поверненню до країни походження або третьої країни.
Відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення за межі території України, яке останній самостійно виконати не в змозі у зв`язку із відсутністю документів, які надають право на перетинання державного кордону України та достатніх коштів необхідних для виконання даного рішення. Тому керуючись положеннями ст.ст. 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» просить позов задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів.
Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив. Проте не мав наміру перетнути кордон з порушенням законодавства України.
Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом, відповідач - громадянин Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 580 прикордонного знаку, на відстані 600 метрів від лінії державного кордону, територія Яворівської ОТГ Яворівського району Львівської області, внаслідок чого о 17 год 15 хв 10.03.2026 був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 .
11.03.2026 про затримання громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) проінформовано Посольство Федеративної Республіки Нігерія в Україні та ДКС Міністерства закордонних справ України.
13.03.2026 Яворівським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.
В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що громадянин Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на території України з 2014 року. Під час перебування на території України був документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , яку скасовано 05.07.2021.
01.02.2023 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області прийнято рішення щодо його примусового повернення до країни походження або третьої країни. В рішенні зазначено, що останнього зобов`язано залишити територію України не пізніше 11.02.2023, із подальшою забороною в`їзду в Україну строком на 3 (три) роки.
Також, 16.08.2024 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області прийнято рішення щодо його примусового видворення з України. 
Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які пере бувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні. 
Згідно з ст. 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до Закону.
У відповідності до вимог п. 5 ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» однією з основних функцій прикордонної служби України - є участь у боротьбі з організованою злочинністю та протидія незаконній міграції на державному кордоні України та в межах контрольованих прикордонних районів.
Таким чином, відповідач своїми діями порушив законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства і на виконання вимог ч.1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підлягає примусовому поверненню до країни походження або третьої країни.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.
13.03.2026 начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення за межі території України.
Згідно із положеннями частини 1 статті 289 КАСУ, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.
Відповідно до п. 26 роз`яснень Пленуму Вищого адміністративного суду України № 1 від 25.06.2009 року «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», виходячи з положень частини четвертої ст. 30 Закону України “Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства” та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.
В ході судового розгляду встановлено, що існує ризик перешкоджання видворенню за межі території України, оскільки в останнього відсутні документи для легального виїзду з України, що не заперечив у судовому засіданні. Крім цього, намір незаконного перетину ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчить про те, що останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» і відповідно до вимог ч. 3 ст. 29 цього ж Закону підлягає примусовому видворенню. 
Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 257, 246, 288, 289, 371 КАС України, суд – 

у х в а л и в :

позов задовольнити.
Затримати громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 (шість) місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 17 год. 15 хв. 10 березня 2026 року.
Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 288, 289, КАС України.
На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
позивач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
відповідач: громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце перебування: ПТТ НОМЕР_3 прикордонного загону, АДРЕСА_2 .

Суддя: Юлія БОБРОВА