Провадження № 2-о/641/86/2026 	Справа № 641/1376/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 лютого 2026 року         м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Чайка І.В.,
за участю секретаря судового засідання Шумейко С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Слобідського районного суду міста Харкова цивільну справу № 641/1376/26 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони, Міністерство соціальної політики сім`ї та єдності України про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій,- 

ВСТАНОВИВ:

18.02.2026 адвокат Бурдоль В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова з заявою, в якій просив встановити факт смерті військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зазначити дату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 та місце смерті - населений пункт Шевченкове, Покровського району, Донецької області.
В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що він є батьком  ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця за контрактом, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання обов`язків військової служби пов`язаної із захистом України, в районі населеного пункту Шевченко, Покровського району, Донецької області. Заявник вказує, що отримати відповідний документ про смерть сина не має можливості, оскільки на час розгляду справи його тіло не ідентифіковано, при цьому військовою частиною НОМЕР_1 підтверджено факт смерті матеріалами службового розслідування у повній мірі. Заявник зазначає, що встановлення факту смерті необхідно йому для отримання документу про смерть та реалізації своїх прав у цивільно-правових відносинах.
Ухвалою суду від 18.02.2026 року відкрито провадження по справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.
Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в заяві просили суд розгляд справи провести без їх участі.
Заінтересована особа Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у судове засідання представника не направив.
Заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у судове засідання представника не направив.
Заінтересована особа Міністерство оборони України про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у судове засідання представника не направив.
Заінтересована особа Міністерство соціальної політики України про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у судове засідання представника не направив.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що вимоги заявника, викладені в його заяві, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження Нью-Йорк, є громадянином Сполучених Штатів Америки, що підтверджується копією паспорту НОМЕР_2 , виданого 28.07.2021 року.
Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 22.10.2008 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Аспен, штат Колорадо, Сполучені Штати Америки, є громадянином Сполучених Штатів Америки.
Також, відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 22.10.2008 року вбачається, що заявник, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , отже для заявника встановлення факту смерті сина має юридичне значення.
Як зазначив заявник, загиблий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклав контракт зі Збройними Силами України.
Згідно з копією довідки, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , розвідник окремої секції спеціальних дій загону безпілотних авіаційних комплексів, дійсно проходить військову службу в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 . 
З копії відповіді на адвокатський запит, наданої Військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_2 вважається таким, що зник безвісті під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану. Також, факт зникнення безвісті підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.03.2025 року, відповідно до якого по факту зникнення ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження.
З письмового пояснення оператора відділення в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 від 07 січня 2025 року стало відомо, що 05 січня він, знаходячись у пункту управління в населеному пункті Добропілля, вів спостереження за допомогою засобів візуального спостереження БПЛА та радіозв`язку за групою військовослужбовців, яка в населеному пункті Шевченко, Покровського району проводила зачистку населеного пункту. О 17:10 ОСОБА_5 спостерігав за евакуацією військовослужбовців групи, до складу якої входив солдат ОСОБА_2 . Під час виходу група зіткнулася із противником, який мав чисельну перевагу, в результаті чого було поранено солдата ОСОБА_2 . Солдат ОСОБА_6 дістався до солдата ОСОБА_2 , щоб надати першу медичну допомогу, але той не подавав ознак життя. Про це солдат ОСОБА_6 повідомив засобами радіозв`язку керівництву. Під щільним вогнем противника група змушена була відступити, двоє військовослужбовців із цієї групи, отримали поранення і були евакуйовані. Можливості забрати тіло ОСОБА_2 не було та немає на теперішній час.
Крім цього, побратими ОСОБА_7 – ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - ОСОБА_10 повідомили, що проходили військову службу разом з Крістофером, під час зачистки населеного пункту попали під вогонь противника, в результаті чого загинув ОСОБА_2 .
Відповідно до рапорту командира загону безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_11 від 07.01.2025 року, солдат ОСОБА_2 під час виконання бойового завдання в Покровському районі Донецької області разом з бойовою групою зазнав ураження противником в результаті чого отримав поранення. Військовослужбовці, які знаходились з ОСОБА_7 також отримали поранення та були евакуйовані, можливості забрати тіло ОСОБА_2 не було. 
Згідно з ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ст. 496 ЦПК України, іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.
Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до п.7ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.
Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.
Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч.2 ст. 319 ЦПК України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України.
Згідно абз. 6, 7 пункту 14 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, державна реєстрація смерті іноземців та осіб без громадянства проводиться на загальних підставах з дотриманням вимог чинного законодавства України. У цих випадках паспортні документи померлого невідкладно надсилаються до відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації для подальшого направлення їх до Міністерства закордонних справ України або повертаються особі, яка супроводжує тіло померлої особи, про що в графі "Для відміток" актового запису про смерть робиться відповідна відмітка, яка засвідчується підписом цієї особи.
Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації на підставі повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану, яким зареєстровано смерть, невідкладно інформує Міністерство закордонних справ України. У вказаному повідомленні зазначаються прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) померлого, громадянство, дата складання, номер актового запису про смерть, найменування відділу державної реєстрації актів цивільного стану, яким складено цей актовий запис, дата смерті.
Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та п.11.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 №296/5при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, заявниця повинна надати свідоцтво про смерть спадкодавця, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану.
Для заявника ОСОБА_1 встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті його сина ОСОБА_2 , є необхідним для отримання документу про смерть та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII,державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.
В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 року № 9-1130/0/4 «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» вказується на те, що у зазначеному в ЦПК України порядку мають розглядатися заяви про встановлення факту народження або смерті як на території Автономної Республіки Крим, так і на території населених пунктів Донецької та Луганської областей, визначених у розпорядженні КМ України від 07.11.2014 року №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».
Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» від 07 травня 2022 року № 562, абзац четвертий підпункту 1 пункту 1постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 № 457викладено в такій редакції: "Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 року № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій."
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 затверджено «Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)», до якого станом на даний час віднесено Донецьку область Покровський район, до якої відноситься населений пункт Невельське.
На території України у Донецькій області в Покровському районі на сьогоднішній день відбуваються активні бойові дії, при цьому доступу до належного оформлення факту смерті та до тіла загиблого солдата ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) немає, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті.
Оскільки тіло  ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) не було вивезене з території населеного пункту Шевченко, Покровського району, Донецької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть.
Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.
Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.
Як зазначено у вказаному вище Інформаційному листі, такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, при ухваленні рішення суду документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, беруться до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.
Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявниці про неможливість отримання на території, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин.
Обов`язок держави розслідувати факти смерті особи, яка підпадає під її юрисдикцію, виняткове юридичне значення факту смерті особи; специфіка розгляду справ в порядку окремого провадження, зокрема особливої ролі суду при з`ясуванні обставин справи; об`єктивні складнощі, які можуть виникнути у заявників при наданні доказів для встановлення факту смерті особи після 24 лютого 2022 року на тимчасово окупованій території України, при веденні активних бойовий дій, у своїй сукупності дають підстави для висновку, що суди мають зважати на вказані обставини та, керуючись завданням цивільного судочинства, уникати формального підходу при вирішенні таких справ (пункти 51 -52 постанови Верховного Суду від 24.04.2024 у справі № 756/5840/23 (провадження № 61-1825св24)).
У подібних правовідносинах Верховний Суд дійшов висновку, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю (постанови від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22, від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).
Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. (постанова Верховного Суду від 8 лютого 2024 року у справі № 506/358/22)
Оскільки заявник позбавлений можливості в іншому, аніж у судовому порядку встановити факт смерті сина на території, де ведуться активні бойові дії, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Аспен, штат Колорадо, Сполучних Штатів Америки, військовослужбовця за контрактом Збройних Сил України, який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 у населеному пункі Шевченко, Покровського району, Донецької області, встановлені наявними письмовими докази по справі, а тому суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.
Рішення суду про встановлення факту смерті є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть.
Рішення підлягає негайному виконанню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 263-265, 273, 293, 294, 315-319, 430 ЦПК України, Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони, Міністерство соціальної політики сім`ї та єдності України про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій – задовольнити.
Встановити факт смерті військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , датою якої є - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті – населений пункт Шевченко, Покровського району, Донецької області, що є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть.
Рішення суду підлягає негайному виконанню.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Заявник: Джон Дональд Блек, США, м. Нью-Норк, РНОКПП НОМЕР_3 .
Заінтересована особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Сумська, 61, код ЄДРПОУ 266298876.
Міністерство оборони України, м. Київ, пр-т Повітряних сил України, 6, код ЄДРПОУ 00034022.
Міністерство соціальної політики сім`ї та єдності України, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, код ЄДРПОУ 37567866.
Військова частина 0656, АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .
Повний текст рішення проголошено 19.02.2026 року.

Суддя І.В.Чайка