ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"12" лютого 2026 р. Cправа № 902/1186/25  

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи
за позовом: Керівника Тульчинської окружної прокуратури (вул. Ростислава Покиньчереди, 14, м. Тульчин, Вінницька область, 23600) в інтересах держави в особі Тульчинської міської ради (вул. Миколи Леонтовича, 1, м. Тульчин, Вінницька область, 23600) 
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037)
про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 154902,19 грн,

В С Т А Н О В И В : 

Керівником Тульчинської окружної прокуратури подано позов в інтересах держави в особі Тульчинської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 154902,19 грн.
Ухвалою суду від 01.09.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/1186/25 в порядку загального позовного провадження. Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема на подання заяв по суті спору.
Учасники справи скористалися таким правом: відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх. № 01-34/9688/25 від 12.09.2025), прокурором - відповідь на відзив (вх. № 01-34/9879/25 від 16.09.2025).
Окрім того, від відповідача надійшло клопотання (вх. № 01-34/9693/25 від 12.09.2025) про зупинення провадження у справі № 902/1186/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 та оприлюднення повного судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.
Ухвалою суду від 01.10.2025 провадження у справі № 902/1186/25 зупинено до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 920/19/24.
12.01.2026 судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі № 902/1186/25, враховуючи клопотання керівника Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області про поновлення провадження у справі (вх. № 01-34/76/26 від 05.01.2026) та усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у даній справі. Цією ж ухвалою встановлено учасникам справи строк для надання пояснень, в яких актуалізувати власну процесуальну позицію щодо позову.
Учасники справи скористалися таким правом: прокурором подано пояснення про підтримання заявленого позову в повному обсязі, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах у справі № 920/19/24 (а.с. 141-147, т.1); Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" подало заяву (а.с. 150-159, т.1) про незмінність правової позиції відповідача, викладеної у відзиві на позовну заяву від 12.09.2025.
В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що за результатами процедури закупівлі між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" та Тульчинською міською радою укладено договір №ТУ-133900 від 29.12.2023 про постачання електричної енергії споживачу.
В подальшому між цими ж сторонами укладено ряд додаткових угод до Договору, відповідно до яких змінено ціну за одиницю товару. 
Як стверджує прокурор, унаслідок укладення додаткових угод до Договору №43 від 28.06.2024, №48 від 31.08.2024, №141 від 20.12.2024 Тульчинська міська рада не отримала електричної енергії на суму 154902,19 грн.
З огляду на викладене, прокурор просить визнати недійсними вказані додаткові угоди внаслідок недотримання сторонами вимог чинного законодавства під час їх укладення, а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" безпідставно сплачені кошти внаслідок збільшення ціни за додатковими угодами на загальну суму 154902,19 грн.
Суть заперечень відповідача зводиться до того, що за час дії Договору середньозважена ціна електричної енергії на ринку "на добу наперед" зросла на 54,59%. Тому у зв`язку із коливанням ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" було запропоновано Тульчинській міській раді підписати спірні додаткові угоди. 
Згідно укладених додаткових угод (проти яких заперечує прокурор) відсоток збільшення становив 34,71%, що не перевищує коливання ціни на ринку та укладеним додатковим угодам, сума збільшення яких в цілому становила 54,59 % за календарний рік, тобто у межах коливання ціни. 
12.10.2022 з метою врегулювання питань закупівель на час військового стану Кабінет Міністрів України пішов на зустріч енергопостачальникам та прийняв постанову №1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених ЗУ "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" (далі - Особливості).
Прийняттям Особливостей на час війни та протягом 90 днів з дня його припинення зміна ціни відбувається без будь-яких відсоткових обмежень, тому законодавець врегулював питання зміни ціни без будь-яких відсоткових обмежень, що дозволяє Товариству змінювати вартість за спожиту електроенергію пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку та підтверджувати це відповідним документом.
Крім того, 07.05.2024 Міністерство економіки України видало Наказ №11712 від 07.05.2024 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо особливостей здійснення публічних закупівель у сфері електроенергетики на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" (далі - Рекомендації).
Пунктом 1 Розділу II Рекомендацій зазначено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування під час здійснення публічних закупівель, зокрема електричної енергії, замовник керується вартісними межами, встановленими особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", затвердженими постановою № 1178 (далі - Особливості), тим самим підтвердило, що починаючи з жовтня 2022р. на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення зміна ціни відбувається без будь-яких відсоткових обмежень.

Тобто, дії Уряду в частині встановлення можливих випадків зміни істотних умов договору про закупівлю в Особливостях свідчать про те, що зміна ціни у разі коливання ціни товару на ринку могла у період дії відповідної норми Закону України "Про публічні закупівлі" від не обмежуючись періодичністю та відсотковою межею, пропорційно до такого коливання, яке фактично відбувається і є документально підтвердженим.
У відповіді на відзив на позовну заяву прокурор зазначає, що експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати не підтверджують коливання ціни на електричну енергію на ринку, а лише відображають інформацію станом на певні дати та/або періоди. Крім того, такі висновки носять довідково-інформаційний характер, не враховують умов договору, термінів поставки та оплати.
Поряд з цим відповідач не надав жодного доказу щодо розміру ринкової ціни електричної енергії на дату укладення договору, що нівелює його посилання на значне збільшення такої ціни. 
Таким чином, необхідність зміни ціни не можна вважати обґрунтованою та такою, що підтверджена документально.
Крім того, прокурор у поданому поясненні, в якому актуалізував свою позицію по суті спору з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/19/24, акцентує увагу, що Велика Палата Верховного Суду вкотре підтвердила свої сталі висновки про те, що зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% не допускається.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
За результатами процедури закупівлі 29.12.2023 між Тульчинською міською радою (Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (Постачальник) укладено Договір №ТУ-133900 про постачання електричної енергії споживачу (Договір), відповідно до п. 2.1. якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. 
Найменування товару: код ДК 02162015-09310000-5 - Електрична енергія (Електрична енергія). Кількість товару: 206000 кВт/год.
За змістом п. 5.1 Договору ціна 1кВт*год електричної енергії, станом на дату укладання цього Договору, з урахуванням тарифу на послуги з передачі, становить 6,12 грн з урахуванням ПДВ.
Загальна вартість Договору згідно із п. 5.2. Договору складає 1260720 грн з ПДВ.
Відповідно до п. 13.1. Договору останній набуває чинності з дати його підписання і діє в частині постачання електричної енергії до 31.12.2024 р. (включно), а в частині розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за цим Договором.
Пунктом 5.5. Договору визначено, що умови цього договору про закупівлю не повинні відрізнятись від змісту тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених п. 19 КМУ від 12.10.2022 № 1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі" на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.
У випадку коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення, Постачальник має право письмово звернутись до Споживача з відповідною пропозицією, при цьому, така пропозиція в кожному окремому випадку, коли на ринку відбувається об`єктивне коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення, повинна бути обґрунтована і документально підтверджена. Постачальник разом з письмовою пропозицією щодо внесення змін до договору надає документ, що підтверджує збільшення ціни за одиницю товару в тих межах, на які Постачальник пропонує змінити ціну товару. Документ, що підтверджує збільшення ціни товару, повинен бути наданий у формі належним чином оформленої довідки (висновку), виданої торгово-промисловою палатою України, регіональною торгово-промисловою палатою, органами державної статистики, ДП "Держзовнішінформ", біржами та іншими уповноваженими органами та організаціями, або викопіювання з сайту ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ" за відповідний розрахунковий період, завірене печаткою підприємства Постачальника. Згідно із ч.6 ст.67 Закону України "Про ринок електричної енергії", з урахуванням листа Мінекономрозвитку України від 14.08.2019р. №3304-04/33869-06 "Щодо зміни ціни у договорах постачання електричної енергії" або Сторони також можуть використовувати інформацію з вебсайту ДП "Оператор ринку" (https://www.oree.com.ua) для документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку (п. 5.6. Договору). 
У подальшому між Споживачем та Постачальником укладено ряд додаткових угод до Договору, а саме:
- додаткову угоду № 1 від 08.03.2024, на підставі якої зменшено ціну на електричну енергію з 6,12 грн з ПДВ за кВт/год до 5,76 грн з ПДВ за кВт/год. Водночас зменшено загальну вартість за договором з 1 260 720,00 грн з ПДВ до 1 195 029,00 грн з ПДВ. Строк дії додаткової угоди визначено з 01.02.2024;
- додаткову угоду № 43 від 28.06.2024, на підставі якої збільшено ціну на електричну енергію з 5,76 грн з ПДВ за кВт/год до 7,255171 грн з ПДВ за кВт/год. Загальний обсяг постачання електричної енергії за Договором зменшено з 206 000 кВт/год до 180 423 кВт/год. Строк дії додаткової угоди № 43 від 28.06.2024 визначено з 01.07.2024;
- додаткову угоду № 48 від 31.07.2024, на підставі якої збільшено ціну на електричну енергію з 7,255171 грн з ПДВ за кВт/год до 8,446931 грн з ПДВ за кВт/год. Загальний обсяг постачання електричної енергії за Договором з 180 423 кВт/год до 168 385,52 кВт/год. Строк дії додаткової угоди № 48 від 31.07.2024 визначено з 01.08.2024.
- додаткову угоду № 141 від 20.12.2024, на підставі якої зменшено загальний обсяг постачання електричної енергії за Договором з 168 385,52 кВт/год до 158 161 кВт/год. Крім того, зменшено загальну вартість всього обсягу поставки електричної енергії з 1 195 029,00 грн з ПДВ до 1 099 726,15 грн з ПДВ. З урахуванням вказаних змін вартість 1 кВт/год становить 6,9532 грн з ПДВ (1 099 726,15 грн з ПДВ: 158 161 кВт/год = 6,9532 грн з ПДВ за кВт/год).
Підставою для укладення додаткової угоди № 43 від 28.06.2024 вказано коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення, що підтверджується експертним висновком Вінницької ТПП №В-259 від 10.06.2024.
Підставою для укладення додаткової угоди № 48 від 31.07.2024 вказано коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення, що підтверджується експертним висновком Вінницької TПП № В-298 від 02.07.2024.
Прокурор вказує, що внаслідок укладення додаткових угод № 43 від 28.06.2024, № 48 від 31.07.2024 та № 141 від 20.12.2024 збільшено ціну за одиницю товару до 8,44 грн з ПДВ за кВт/год (на 38,02 % більше від ціни визначеної основним Договором) в період з червня по грудень 2024 року. При цьому кількість кВт*год. електричної енергії зменшено. Відтак за погодженою у Договорі ціною (без врахування спірних додаткових угод) Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" виконало свої зобов`язання згідно поставленого обсягу електричної енергії на суму 430 909,2 грн з ПДВ (70 410 кВт/год * 6,12 грн = 430 909,2 грн). 
Проте Тульчинська міська рада за вказаний обсяг спожитої електричної енергії згідно наявних у матеріалах справи платіжних інструкцій сплатила ТОВ "Енера Вінниця" в період з липня 2024 року по грудень 2024 року 585 811,39 грн з ПДВ, тому відповідач безпідставно отримав кошти на загальну суму 154 902,19 грн, які заявлено до стягнення.
З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.
Статтею 203 Цивільного кодексу України (ЦК України) передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен установити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач у справі має довести, що такий правочин саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
За приписами статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Сторони, уклавши за результатом проведеної процедури закупівлі Договір №ТУ-133900 від 29.12.2023 про постачання електричної енергії споживачу, погодили всі його істотні умови, у тому числі предмет, ціну та строк виконання зобов`язань, що узгоджується з приписами статті 180 Господарського кодексу України (тут і надалі чинного на момент виникнення спірних правовідносин) та приписами Закону України "Про публічні закупівлі".
Відповідно до умов Договору загальна вартість Договору складає 1 260 720 грн з ПДВ, ціна 1 кВт електричної енергії становить 6,12 грн з ПДВ, загальний обсяг закупівлі становить 206 000 кВт/год.
Закон України "Про публічні закупівлі" визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.
Частиною першою статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої-третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
За частиною другою статті 189 ГК України ціна є істотною умовою господарського договору.
За приписами частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.
Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
За приписами частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
З огляду на зазначене, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проєкту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.
У постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару у бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 зазначила, що не вбачає відступу від висновку про застосування норми права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 922/2321/22.
Зокрема у пунктах 155, 156 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 зазначено:
"155. Велика Палата Верховного Суду з урахуванням наведеного вище аналізу нормативного припису пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, вважає, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10 % при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.
156. Варто наголосити на тому, що, з`ясовуючи законодавчу еволюцію пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на нормативне закріплення подібної можливості у постанові КМУ № 1178, у підпункті 2 пункту 19 (в редакції постанови КМУ № 1067) якої, з-поміж іншого, визначено, що обмеження щодо збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 % застосовується щодо кожного окремого випадку збільшення ціни за одиницю товару (без обмеження кількості змін), а змінена ціна за одиницю товару не повинна перевищувати 50 % ціни за одиницю товару, що передбачена в початковому договорі про закупівлю."
Верховний Суд неодноразово зауважував, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний уже укладений договір і щоб не проводити новий тендер закон дає можливість збільшити ціну за одиницю товару не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів (постанови Верховного Суду: від 12.11.2024 у справі № 910/19784/23, від 10.09.2024 у справі № 918/703/23, від 02.07.2024 у справі № 910/13579/23, від 14.05.2024 у справі № 917/1010/22).
Суд зазначає, що тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість усім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.
Водночас метою Закону України "Про публічні закупівлі" є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку (постанови Верховного Суду: від 10.12.2024 у справі№924/413/24, від 15.10.2024 у справі № 918/18/24, від 08.10.2024 у справі № 918/728/23).
Відповідно до пункту 3-7 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом (далі - Особливості), визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 3-8 цього розділу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, які встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.
Відповідно до підпункту 2 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, яка набрала чинності 19.10.2022 та діяла станом на час укладення Договору та додаткових угод, істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
Відповідач у відзиві, посилаючись на Методичні рекомендації щодо особливостей здійснення публічних закупівель у сфері електроенергетики на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених наказом Мінекономіки від 07.05.2024 № 11712, який відсилає до підпункту 2 пункту 19 Особливостей, зазначає, що законодавець надав право сторонам договору збільшувати ціну за одиницю товару на відсоток коливання такої ціни у бік збільшення без прив`язки до обмеження у 10 %.
Водночас надання Міністерством економіки України листів або роз`яснень, які суперечать висновку щодо застосування норм права, викладеному у постановах Верховного Суду, а у цьому випадку викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 922/2321/22, прямо порушує наведені вище правові приписи та жодним чином не може вплинути на правильність застосування норм Закону № 922-VIII (такі висновки викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 922/2497/23 та підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24).
За приписами частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 06.02.2025 у справі № 916/747/24 зазначає, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.
Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне за собою підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.
Звертаючись до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору за ціною, запропонованою замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.
Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринкового ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2025 у справі № 916/747/24.
Пунктом 5.6. Договору сторони погодили у випадку коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення, Постачальник має право письмово звернутись до Споживача з відповідною пропозицією, при цьому, така пропозиція в кожному окремому випадку, коли на ринку відбувається об`єктивне коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення, повинна бути обґрунтована і документально підтверджена. Постачальник разом з письмовою пропозицією щодо внесення змін до договору надає документ, що підтверджує збільшення ціни за одиницю товару в тих межах, на які Постачальник пропонує змінити ціну товару. Документ, що підтверджує збільшення ціни товару, повинен бути наданий у формі належним чином оформленої довідки (висновку), виданої торгово-промисловою палатою України, регіональною торгово-промисловою палатою, органами державної статистики, ДП "Держзовнішінформ", біржами та іншими уповноваженими органами та організаціями, або викопіювання з сайту ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ" за відповідний розрахунковий період, завірене печаткою підприємства Постачальника. Згідно із ч.6 ст.67 Закону України "Про ринок електричної енергії", з урахуванням листа Мінекономрозвитку України від 14.08.2019р. №3304-04/33869-06 "Щодо зміни ціни у договорах постачання електричної енергії" або Сторони також можуть використовувати інформацію з вебсайту ДП "Оператор ринку" (https://www.oree.com.ua) для документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку.
За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18, довідки та експертні висновки Торгово-промислової палати України можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18 з подібних правовідносин вказав, що у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (п. 8.10 постанови).
Визначаючись щодо правомірності підстав укладення додаткової угоди № 43 від 28.06.2024, суд враховує, що такою угодою було збільшено базову ціну товару за 1 кВт/год електричної енергії до 7,255171 грн з ПДВ. Строк дії додаткової угоди № 43 від 28.06.2024 визначено з 01.07.2024.
Підставою для укладення додаткової угоди № 43 від 28.06.2024 вказано коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення, що підтверджується експертним висновком Вінницької ТПП №В-259 від 10.06.2024.
У експертному висновку Вінницької ТПП №В-259 від 10.06.2024 проаналізовано коливання середньозваженої ціни електричної енергії за травень 2024 року по відношенню до лютого 2024 року в бік збільшення на 29,17 %.
Додатковою угодою № 48 від 31.07.2024 збільшено ціну на електричну енергію з 7,255171 грн з ПДВ за кВт/год до 8,446931 грн з ПДВ за кВт/год. Загальний обсяг постачання електричної енергії за Договором з 180 423 кВт/год до 168 385,52 кВт/год. Строк дії додаткової угоди № 48 від 31.07.2024 визначено з 01.08.2024.
На підтвердження коливання ціни електричної енергії як підстави для укладення додаткової угоди № 48 від 31.07.2024 Постачальником надано експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати № В-298 від 02.07.2024, у якому проаналізовано коливання середньозваженої ціни електричної енергії за червень 2024 року по відношенню до травня 2024 року в бік збільшення на 27,98 %.
Відповідно до додаткової угоди № 141 від 20.12.2024 зменшено загальний обсяг постачання електричної енергії за Договором з 168 385,52 кВт/год до 158 161 кВт/год. Крім того, зменшено загальну вартість всього обсягу поставки електричної енергії з 1 195 029,00 грн з ПДВ до 1 099 726,15 грн з ПДВ. 
З урахуванням вказаних змін вартість 1 кВт/год становить 6,9532 грн з ПДВ (1 099 726,15 грн з ПДВ: 158 161 кВт/год = 6,9532 грн з ПДВ за кВт/год).
Підставою для укладення додаткової угоди № 141 від 20.12.2024 вказано "зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника".
Однак у вищевказаних експертних висновках торгово-промислової палати на підтвердження підстав для укладення спірних додаткових угод інформація про динаміку ціни електричної енергії з прив`язкою до дати укладення Договору чи попередньої додаткової угоди відсутня, лише зазначено середньозважені ціни за окремі місяці погодженого постачання. Водночас Договір укладено 29.12.2023, а динаміку збільшення ціни визначено лише починаючи з лютого 2024 року.
Отже, такі документи не містять відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі, у ньому відсутній аналіз вартості електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами дати укладання договору, чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 19 Особливостей. Тому необхідність внесення зміни ціни не можна вважати обґрунтованою та такою, що підтверджена документально.
Більше того, додатковою угодою № 43 від 28.06.2024 до Договору збільшено ціну на електричну енергію з 5,76 грн з ПДВ за кВт/год до 7,255171 грн з ПДВ за кВт/год (тобто збільшення становить 26 % від ціни визначеної Договором). Поряд з цим, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, обмеження щодо збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 % застосовується щодо усіх випадків збільшення ціни за одиницю товару в цілому. Тобто, уже разове збільшення ціни електричної енергії на 26 % є неправомірним.
В свою чергу, додаткова угода № 48 від 31.07.2024 та додаткова угода № 141 від 20.12.2024 є уже похідними від попередньої додаткової угоди № 43 від 28.06.2024, зміни за якими суперечать п. 19 Особливостей (оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод, та як наслідок є незаконною).
Як уже суд зазначав вище, відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів. Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України серед способів захисту визначає визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.
Враховуючи те, що додаткові угоди № 43 від 28.06.2024, № 48 від 31.07.2024 та № 141 від 20.12.2024 до Договору №ТУ-133900 від 29.12.2023 про постачання електричної енергії споживачу укладені з порушенням вимог п. 19 Особливостей та ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання вказаних додаткових угод недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України та про задоволення позову в цій частині.
Визначаючись щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача безпідставно сплачених коштів внаслідок збільшення ціни за додатковими угодами на загальну суму 154902,19 грн, суд враховує таке.
Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Враховуючи відповідні приписи законодавства, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача всього, що було отримано за додатковими угодами, які було визнані судом недійсними, а при проведенні відповідних розрахунків повинні братися ціни, встановлені сторонами в основному договорі.
Судом встановлено, що розрахунок надмірно сплачених коштів здійснювався позивачем на підставі ціни, що була погоджена сторонами в основному Договорі та відповідно до кількості спожитої електричної енергії за відповідний період. 
Поряд з цим судом встановлено, що згідно наявних у матеріалах справи платіжних інструкцій підтверджується оплата вартості отриманої позивачем електричної енергії за Договором в період з липня 2024 року по грудень 2024 року 585 811,39 грн з ПДВ. Тобто різниця між вартістю поставки товару за первісною ціною, обумовленою Договором, та фактичною оплатою становить 154 902,19 грн (585 811,39 грн - 430 909,2 грн = 154 902,19 грн).
Отже, позов в цій частині є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню повністю в сумі 154 902,19 грн.
Висновку про наявність підстав для визнання додаткових угод недійсними в результаті необґрунтованого збільшення ціни в період виконання умов договору про публічні закупівлі, та як наслідок - для стягнення безпідставно отриманих за такими додатковими угодами коштів притримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 року у справі № 922/2321/22.
Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.
За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Виходячи із оцінки наявних у справі доказів, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку задоволення позову у повному обсязі з вищенаведених мотивів. Поряд з цим викладені відповідачами заперечення по суті спору жодним чином не спростовують викладених судом мотивів щодо задоволення позову.
Суд також враховує, що прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", а обставини бездіяльності компетентного органу є предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин, про що зазначено у пункті 67 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.
В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, у зв`язку із задоволенням позову повністю витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 12 112 грн покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати недійсними додаткові угоди до Договору №ТУ-133900 від 29.12.2023 про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між Тульчинською міською радою (вул. Миколи Леонтовича, 1, м. Тульчин, Вінницька область, 23600, код ЄДРПОУ 04051141) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (код ЄДРПОУ 41835359):
- № 43 від 28.06.2024;
- № 48 від 31.07.2024;
- №141 від 20.12.2024.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037, код ЄДРПОУ 41835359) на користь Тульчинської міської ради (вул. Миколи Леонтовича, 1, м. Тульчин, Вінницька область, 23600, код ЄДРПОУ 04051141) безпідставно сплачені кошти в розмірі 154 902,19 грн.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037, код ЄДРПОУ 41835359) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050, код ЄДРПОУ 02909909) 12 112 грн - витрат зі сплати судового збору.
5. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
6. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскільки розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
7. Примірник повного судового рішення надіслати Вінницькій обласній прокуратурі та учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 12 лютого 2026 р.

Суддя А.А. Тварковський  

віддрук. прим.:
1 - до справи.