Справа № 560/21723/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

09 березня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить:
1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо припинення виплати пенсії по інвалідності;
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області продовжити виплату пенсії по наявній інвалідності 2 (другої) групи з 09 серпня 2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є інвалідом 2 (другої) групи загального захворювання, інвалідність отримала вперше - 05.05.2021 року, дата проведення чергового переогляду або оцінювання повсякденного функціонування - квітень місяць 2024 року, та постійно отримувала пенсію. З серпня місяця поточного року позивач перестала отримувати пенсію по інвалідності. 01 грудня 2025 року звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за фактом ненарахування пенсії. 17 грудня 2025 року позивач офіційно отримала від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області письмову відповідь та дізналась, що з 09 серпня 2025 року їй припинено виплату пенсії по інвалідності відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи». Позивач зауважує, що інвалідність їй була встановлена до 01.05.2024 року - до набрання чинності постановою № 1338 і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України та відповідно до постанови № 225 вона повинна пройти оцінювання повсякденного функціонування до 01 квітня 2026 року, тому вважає, що має право на отримання пенсії по інвалідності до 01.04.2026 року.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).
Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, правом на подання відзиву на адміністративний позов у наданий йому ухвалою строк не скористався, жодних документів до суду не подав.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як особа з інвалідністю II групи, внаслідок загального захворювання, та отримувала пенсію по інвалідності, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК (медико-соціальної експертної комісії) від 05.05.2021 серія 12ААВ №442549 інвалідність позивачу встановлено до 01.05.2024.
З 09.08.2025 позивачу припинено виплату пенсії пенсію по інвалідності. 
01 грудня 2025 року звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за фактом ненарахування пенсії. 
Листом від 15.12.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про те, що їй припинено виплату пенсії по інвалідності відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи».
Позивач з діями пенсійного органу не погоджується, вважає їх протиправними, тому звернулася до суду з цим позовом.
Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Вказані спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо особливостей підстав, порядку та розмірів індексації пенсійних виплат регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV), що були чинні на день виникнення спору.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, позивач з 2021 року є особою з інвалідністю 2 групи, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що інвалідність 2 групи загального захворювання позивачу в 2021 році підтверджено до 01.05.2024 року.
За приписами статті 34 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.
Зазначене дає підстави суду зробити висновок, що позивач не є особою, яка на час звернення з цим позовом досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону №1058-IV.
Тобто, пенсія позивачу по інвалідності призначається та виплачується виключно на строк встановлення такої інвалідності.
Суд враховує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю" від 18 жовтня 2022 року № 2682-IX (надалі - Закон № 2682-IX) пункт 14-6 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено підпунктом 14-6.1 такого змісту:
"14-6.1. Для осіб з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду виплата пенсії продовжується до припинення або скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні та протягом шести місяців після його припинення або скасування (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період воєнного стану - не менш як на весь строк їх військової служби). Якщо при повторному огляді особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, продовженої відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження висновку медико-соціальної експертизи до територіального органу Пенсійного фонду".
Одночасно суд враховує, що вказані положення пункту 14-6.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV викладено в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи " від 19 грудня 2024 року № 4170-IX.
Введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022 року, який діє по теперішній час, є загальновідомою обставиною і відповідно до вимог ч.3 статті 78 КАС України не потребує доказуванню.
Таким чином, положення пункту 14-6.1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV засвідчують, що позивач, як особа з інвалідністю, якій призначено пенсію по інвалідності, у якої строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, має право на продовження виплати пенсії до припинення або скасування воєнного стану в Україні, виключно за умови неможливості проходження повторного огляду.
Суд погоджується із доводами відповідача, що відповідно до вимог пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" від 15 листопада 2024 р. № 1338 (надалі - Постанова №1338) до числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, належать:
- особи, місцем проживання яких є території, що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації;
- особи, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, не чують, не розмовляють, не бачать (на обидва чи одне око), не мають очей (ока), кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, в яких наявне онкологічне захворювання, інтелектуальні порушення чи психічні розлади, церебральний параліч або інші паралітичні синдроми, причина інвалідності з дитинства.
Одночасно суд враховує, що приписами пункту 2 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи " від 19 грудня 2024 року № 4170-IX (надалі - Закон № 4170-IX) прямо передбачено, що у разі якщо особі інвалідність (із зазначенням строку повторного огляду) була встановлена до введення в дію цього Закону і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але така особа відповідно до умов, встановлених Кабінетом Міністрів України, не проходила такий повторний огляд у медико-соціальних експертних комісіях:
- чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду, зобов`язані у період з 1 квітня 2025 року до 1 листопада 2025 року пройти оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до цього Закону та Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Кабінетом Міністрів України;
- інші особи, крім осіб, яких неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, проходять оцінювання повсякденного функціонування особи до 1 квітня 2026 року.
Аналогічна правова норма закріплена в пункті 3 Постанови №1338.
Зазначене свідчить про наявність певної неузгодженості між правовими нормами одного і того ж Закону № 4170-IX щодо строків повторного огляду осіб, яким призначено пенсію по інвалідності, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, та щодо кола таких осіб.
При подоланні такої колізії суд враховує приписи статті 6 КАС України та статті 66 Закону України "Про правотворчу діяльність" від 24 серпня 2023 року № 3354-IX.
Враховуючи принцип верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суд при вирішенні даного спору застосовує правові норми пункту 2 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4170-IX, які надають право Позивачу на проходження оцінювання повсякденного функціонування особи до 1 квітня 2026 року.
Зазначене дає підстави суду дійти висновку про те, що у позивача в розумінні вимог пункту 2 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4170-IX наявне право на проходження оцінювання повсякденного функціонування особи до 1 квітня 2026 року, що продовжує її статус особи з інвалідністю 2 групи і, як наслідок, право на продовження відповідних пенсійних виплат до вказаної дати (1 квітня 2026року).
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина перша статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).
З огляду на викладене суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
У зв`язку із відсутністю документально підтверджених судових витрат питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з 09 серпня 2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії по інвалідності 2 групи з 09 серпня 2025 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	

Головуючий суддя 		В.К. Блонський