Справа №295/18127/25
Категорія 38
2/295/1305/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,- 

В С Т А Н О В И В :
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом, в якому зазначило, що 23.01.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як кредитодавцем та ОСОБА_1 – позичальником, укладено договір кредиту в електронному вигляді, з визначеними учасниками такого правочину правами та обов`язками.
Сторона зауважує, що 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вчинено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Так, на підставі відповідного договору факторингу, складеного реєстру боржників від 26.06.2025 року позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 26 400,00 грн., з яких: 8000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 1200,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 1200,00 грн. – комісія за надання кредиту, 16 000,00 грн. – пеня.
Посилаючись на вимоги законодавства у сфері врегулювання кредитних правовідносин, у тому числі, що визначають обов`язковість виконання зобов`язань, умови їх припинення, підстави заміни кредитора іншою особою у зв`язку з відступленням права вимоги, позивач просить стягнути на його користь суму заборгованості за договором кредиту від 23.01.2025 року на сумі 26 400,00 грн., відшкодувати судові витрати.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.01.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір кредиту, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як кредитодавець надав, а ОСОБА_1 – позичальник, отримав грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. шляхом переведення коштів на картковий рахунок.
Умовами договору сторони визначили, що строк користування кредитом складає 30 днів, процентна ставка за користування коштами – 0,5 % в день, комісія – 1200,00 грн., проценти за понадстрокове користування кредитом – 4,00 % в день, пеня – 4 % за кожен день.
Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 27.03.2025 року укладено договір факторингу, згідно якого клієнт (ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») зобов`язався відступити фактору (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор – прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату.
Згідно з п.1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників.
Судом встановлено, що договір, укладений із боржником ОСОБА_1 включено до реєстру боржників № 8 від 26.06.2025 року, сторонами складено акт прийому-передачі відповідного реєстру.
Станом на день переходу права вимоги заборгованість позичальника, згідно витягу з реєстру боржників, визначена на рівні 26 400,00 грн., з яких: 8000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 1200,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 1200,00 грн. – комісія за надання кредиту, 16 000,00 грн. – пеня.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами статті 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. 
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З дослідженої судом інформації за укладеним договором слідує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника виникла заборгованість.
При вирішенні питання грунтовності заявлених до стягнення грошових коштів суд вважає необхідним звернути увагу, що відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Указом Президента України № 64/2022 в Україні запроваджено воєнний стан з 24.02.2022 року. На час ухвалення рішення відповідний стан є продовженим.
За таких обставин, суд вважає необхідним виключити з заявлених вимог суми нарахувань неустойки за договором від 23.01.2025 року.
В інших частинах подані на підтвердження позовних вимог розрахунки заборгованості відповідають змісту укладеного договору, кореспондуючому його нормативному врегулюванню, а також математичним правилам обрахунку.
Керуючись вищенаведеними висновками суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість в сумі 10 400,00 грн., з яких: 8000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 1200,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 1200,00 грн. – комісія за надання кредиту.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30): заборгованість за договором від 23.01.2025 року в розмірі 10 400,00 грн., з яких: 8000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 1200,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, 1200,00 грн. – комісія за надання кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 953,70 грн.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов