ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" квітня 2026 р. справа № 300/8687/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій.
Ухвалою суду від 04.12.2025 дану позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу для усунення недоліків позовної заяви десятиденний строк з дня вручення (отримання) ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду зазначення позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
На виконання ухвали суду позивачем усунуто недоліки позовної заяви у встановлений ухвалою строк. Відповідно до поданої заяви позивач просить викласти прохальну частину позовної заяви в наступній редакції:
визнати протиправною відмову та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 23.07.2025 № 092250008101 у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV;
зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 29.07.2013:
- з 25.07.1983 по 24.04.1986 на посаді помічника бухгалтера Красноїлівського ОРТП (Записи 1-2);
- з 25.04.1986 по 17.10.1991 на посаді бухгалтера Верховинської міжгосподарської шляхо-пересувної механізованої дільниці № 13 по перевозу із Красноїлівського ОРТП (Записи 3-4);
- 30.12.1991 по 20.07.1992 на посаді сторожа М.П. "Родоніт" (Записи 5-6:);
- з 21.07.1992 по 24.03.1998 на різних посадах у Верховинській МШТРД-13 (Записи 7-11);
- з 01.04.1998 по 25.11.2004 в Колективному підприємстві "Злагода" (Записи 12-14);
- з 26.12.2004 по 01.12.2005 - виплата допомоги по безробіттю відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-III (довідка № 992-13.2/25-25 від 09.10.2025) (Записи 17-18);
- з 05.12.2005 по 07.09.2007 на посаді завскладу в приватному підприємстві "Шляховик" (3аписи 19-20);
- 18.09.2007 по 30.11.2007 виплата допомоги по безробіттю відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-III (довідка № 992-13.2/25-25 від 09.10.2025) (Записи 21-22);
- з 30.11.2007 по 04.01.2010 на посаді дорожного робітника в приватному підприємстві "Шляховик" (Записи 23-24);
- з 18.01.2010 по 01.11.2010 виплата допомоги по безробіттю відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-III (Записи 25-27);
- з 09.03.2013 -01.11.2013 на посаді сторожа у Верховинській ДЕД (Записи 28-30);
- з 13.11.2013 по 10.08.2014 виплата допомоги по безробіттю відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-III (Записи 31-32);
- з 01.07.2015 по 04.01.2016 на посаді техпрацівниці в приватному підприємстві "Шляховик" (Записи 33-34);
- з 12.01.2016 по 07.10.2016 виплата допомоги по безробіттю відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-III (Записи 35-36);
- з 01.10.2017 по 02.04.2018 робота різноробочою в приватному підприємстві "Шляховик" (Записи 37-38);
- 11.04.2018 по 06.01.2019 виплата допомоги по безробіттю відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-III (Записи 39-40);
- 01.02.2023 по 31.08.2023 робота продавцем продовольчих товарів у ФОП ОСОБА_2 (Записи 41-42);
- з 05.09.2023 по 04.12.2023 виплата допомоги по безробіттю відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-III (Записи 43-44);
- з 05.02.2023 по 17.02.2025 робота на посаді технічного працівника у ФОП ОСОБА_3 (Записи 45-46);
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV з дня подачі первинної заяви - 15.07.2025;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області України після призначення пенсії нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV з дня подачі первинної заяви - 15.07.2025.
Позовні вимоги мотивовані тим, що Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області протиправно прийняло оскаржуване рішення від 23.07.2025 № 092250008183 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки безпідставно не зараховано до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 29.07.2013 з обґрунтувань, що: на титульному аркуші трудової книжки не вірно вказано ім`я до паспортних даних; за період з 25.07.1983 по 24.04.1986 в наказі про прийняття на роботу не вірно вказано по батькові до паспортних даних.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.01.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідачі скористалися правом на подання відзиву на позовну заяву.
19.01.2025 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Згідно відзиву відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечив, вказавши, що у позивача немає права на призначення пенсії за віком у зв`язку із недостатньою кількістю страхового стажу з обґрунтувань, що відповідач діяв в межах повноважень та в спосіб, визначений законодавством. Уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і поданих вперше, тому вирішення питання призначення пенсії є виключно компетенцією Пенсійного фонду. Представник відповідача просив суд в задоволенні позову відмовити.
20.01.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, відповідно до якого представник відповідача вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі. Зазначено, що оскільки відповідач був уповноважений на розгляд конкретної заяви позивача від 15.07.2025, проте територіальний орган Пенсійного фонду України уповноважений по розгляду питання щодо призначення пенсії в даному випадку може бути визначено лише Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Розглянувши заяву позивача та додані документи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було винесене рішення № 092250008101 від 23.07.2025 року про відмову у призначенні пенсії, оскільки відповідно до наданих додатків до заяви страховий стаж заявника становить 16 років 08 місяців 04 дня. Звернувшись до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, позивачем окрім інших документів було надано трудову книжку НОМЕР_1 від 29.07.1983. Розглянувши документи, відповідачем було встановлено, що першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки ім`я позивача не відповідає паспортним даним, отже, до страхового стажу позивача не можливо зарахувати періоди його роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 29.07.1983, оскільки трудова книжка оформлена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58. Період роботи з 25.07.1983 по 24.04.1986 не зарахований до страхового стажу, оскільки, згідно наданих копій наказів про прийняття та звільнення з роботи не вірно вказано ім`я по-батькові, яке не відповідає паспортним даним, зазначені довідки, копії наказів щодо вищезазначеного періоду неможливо зарахувати до страхового стажу.
12.02.2026 до суду надійшла відповідь позивача на відзиви відповідачів, відповідно до якої позивач заперечує доводи відповідачів, просить позов задовольнити.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.07.2025 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії (за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV) та доданими до заяви документами.
В зв`язку із призначенням пенсій за принципом екстериторіальності та єдиної черги завдань, заява позивача про призначення пенсії розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
За результатами розгляду заяви та наданих до неї документів прийнято рішення від 23.07.2025 № 092250008101 яким заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
Враховано страховий стаж 16 років 08 місяців 04 дні.
За результатом розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано:
- згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 29.07.1983 (частково враховано згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та догляду за дитиною до 3-х річного віку), оскільки на титульному аркуші трудової книжки не вірно вказано ім`я до паспортних даних заявниці ( ОСОБА_4 - російською мовою оригіналу), що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої спільним наказам Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58;
- з 25.07.1983 по 24.04.1986 по наданих копіях наказів про прийняття та звільнення з роботи, оскільки в наказі про прийняття на роботу не вірно вказано по батькові до паспортних даних заявниці ( ОСОБА_5 - мовою оригіналу) (а.с. 31).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови призначення пенсії за віком врегульовані статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
У законодавстві, що діяло раніше (до 1 січня 2004 року), зокрема, в Законі України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж). Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.
За змістом статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Відповідно до статті 48 Кодекс законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Трудова книжка ведеться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів, тобто перебувають у трудових відносинах. На позаштатних працівників трудова книжка ведеться за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Також відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637). Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.
Порядок ведення трудових книжок працівників визначено в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, відповідно до пунктів 2.2, 2.4 якої до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.
До прийняття наведеної вище Інструкції від 29.07.1993 № 58 порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, регламентувався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162, правилами пунктів 2.2, 2.3 якої було також передбачено, що заповнення трудової книжки вперше виробляється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому працювати. У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами та медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи у роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження та заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку та статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи та раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Відповідно до п.2.26 Інструкції від 20.06.1974 № 162 запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з дотриманням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 дата звільнення; у графі 3 причина звільнення; у графі 4 зазначається, на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дату та номер.
В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Окрім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд зазначає, що недоліки трудової книжки не можуть бути підставою для позбавлення позивача її конституційного права на соціальний захист з огляду на те, що позивач жодним чином не впливала на дотримання роботодавцем порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі її недоліки, а підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Крім того такі недоліки не спростовують достовірність інших відомостей.
Мотиви щодо відмови у зарахуванні спірних періодів до страхового стажу суд оцінює критично, оскільки такі недоліки заповнення трудової книжки позивача при дотриманні усіх інших вимог щодо порядку оформлення записів, що містять відомості про роботу (прийняття на роботу, звільнення з роботи тощо) скріплені печатками, не є достатньою підставою для не зарахування періодів роботи особи до страхового стажу, адже визначальним є підтвердження факту виконання роботи, а не правильність заповнення трудової книжки.
З огляду на вищенаведене, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, за результатом розгляду документів, доданих до заяви позивача, протиправно прийняло рішення від 23.07.2025 № 092250008101 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки безпідставно не зарахувало позивачу до страхового стажу періоди роботи: згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 29.07.1983 (частково враховано згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та догляду за дитиною до 3-х річного віку), оскільки на титульному аркуші трудової книжки не вірно вказано ім`я до паспортних даних заявниці ( ОСОБА_4 - російською мовою оригіналу), що є порушенням вимог Інструкції від 29.07.1993 № 58; з 25.07.1983 по 24.04.1986 по наданих копіях наказів про прийняття та звільнення з роботи, оскільки в наказі про прийняття на роботу не вірно вказано по батькові до паспортних даних заявниці ( ОСОБА_5 - мовою оригіналу) (а.с. 31).
Відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Таким чином, суд дійшов до висновку, позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню. Слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.07.2025 № 092250008101 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивача від 15.07.2025 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1000,00 гривень. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. С.Стрільців, 15, код ЄДРПОУ 20551088), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій - задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.07.2025 № 092250008101 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.07.2025 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, Запорізька обл., м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 158б, код ЄДРПОУ 20490012) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Григорук О.Б.