ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/10412/24    Головуючий у 1-й інстанції: Ус О.В.
Номер провадження: 22-ц/819/270/25      Доповідач: Воронцова Л.П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя- доповідач): Воронцової Л.П.,
суддів: Майданіка В.В.,
Склярської І.В.,
секретар: Олійник К.О.,
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство "Універсал Банк",
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Присяжний Віталій Анатолійович, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 листопада 2025 року, ухвалене суддею Ус О.В., в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,
ВСТАНОВИВ :
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2024 року Акціонерне товариство "Універсал Банк"(скорочене найменування - АТ "Універсал Банк")звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг "Мonobank" та отримав кредит у розмірі 60 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом є платіжна картка. Відповідач погодився, що дана заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вказаних документів, що складають договір, у мобільному додатку, та зобов`язався виконувати його умови. АТ "Універсал Банк" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач в порушення умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 28 січня 2023 року прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів та на підставі положення 5.17 п. 5 Розділу II Умов вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 
28 січня 2023 року позивач направив відповідачу повідомлення "пуш" про істотне порушення умов договору та необхідність погасити суму заборгованості, проте останній не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості. Таким чином, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ "Універсал Банк" станом на 09 травня 2024 року становить 106 862 грн 38 коп. (загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені судові витрати.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Херсонського міськогосуду Херсонської області від 27 листопада 2025 року позов Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 21 лютого 2020 року в розмірі 85 916 грн 10 коп.; в задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" судовий збір в розмірі 2 434 грн 51 коп. та з Акціонерного товариства "Універсал Банк" на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 3 136 грн. 
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що анкета-заява відповідача не містить умов щодо сплати відсотків, долучені до позовної заявиУмови і правила надання банківських послуг відповідачем ОСОБА_1 не підписані, в тому числі і електронним цифровим підписом, а тому, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору. Оскільки банк здійснював безпідставне списання нарахованих відсотків, сплата яких не погоджувалася між сторонами, суд врахував вказану суму коштів (20 946,28 грн) на погашення тіла кредиту та дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором від 21 лютого 2020 року в розмірі 85 916 грн 10 коп. З урахуванням часткового задоволення позову суд стягнув із відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись частково із рішенням суду ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Присяжний В.А.подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просив рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 листопада 2025 року змінити: в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ "Універсал Банк" заборгованості за договором про надання банківських послуг Monobank від 21 лютого 2020 року в розмірі 85 916 грн 10 коп. зменшивши розмір стягнутої заборгованості до 39 053 грн 72 коп.; в частині витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 434 грн 51 коп., зменшивши їхній розмір до 1 106 грн 73 коп.; в частині стягнення з позивача АТ "Універсал Банк" на користь відповідача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 3 136 грн, збільшивши їхній розмір до 10 152 грн., а також просив стягнути з АТ "Універсал Банк" на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 921 грн 41 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000 грн.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: ОСОБА_2 , судді: Майданік В.В., Склярська І.В.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 30 грудня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків.
07 січня 2026 року матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.
08 січня 2026 року скаржник усунув недоліки апеляційної скарги.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 12 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 27 січня 2026 року справу призначено до розгляду на 16 лютого 2026 року о 12 годині 30 хвилин. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу і заперечення інших учасників справи
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення дійшов обґрунтованого висновку, що наявні в матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг, які відповідачем ОСОБА_1 не підписані, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, однак помилково стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 85 916 грн 10 коп., оскільки сума овердрафту, яка зарахована до тіла кредиту, в розмірі 46 862 грн 38 коп., що виникла в результаті збільшення заборгованості на суму заборгованості по відсоткам та неустойці, не входить до тіла кредиту, тому не підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, враховуючи позицію суду першої інстанції, оскільки сума коштів (20 946 грн 28 коп.) безпідставно списаних відсотків підлягає зарахуванню на погашення саме тіла кредиту, що становить 60 000 грн., а не 106 862 грн 38 коп., то сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 39 053 грн 72 коп. (60 000 - 20 946,28 = 39 053,72 грн). Враховуючи, що сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 39 053 грн 72 коп. складає 36,55% від заявленої позивачем до стягнення суми 106 862 грн 38 коп., тому з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 1 106 грн 73 коп. (3028,00 х 36,55 % задоволених вимог) та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 152 грн. (16000,00 х 63,45% відмовлених вимог).
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Присяжний В.А. вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, у ній викладених, просив задовольнити скаргу.
В судове засідання апеляційної інстанції представник позивача АТ "Універсал Банк" та відповідач ОСОБА_1 не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Фактичні обставини справи
21 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до АТ "Універсал Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 21 лютого 2020 року, в якій просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку. Відповідач погодився, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank/Universalbnk, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (п. 2). Просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі УЕП) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, як відкриті або будуть відкриті їй в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися у мобільному додатку з метою засвідчення його дій. Визнає, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях (п. 6); надав право та доручив банку здійснювати договірне списання коштів з усіх рахунків, відкритих у банку, без додаткових його розпоряджень для погашення будь-яких грошових зобов`язань перед банком (п. 10), усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (п. 11) (а.с. 11 т. 1).
Згідно з довідкою про наявність рахунку від 18 січня 2025 року, ОСОБА_1 відкрито рахунок НОМЕР_1 , платіжна картка № НОМЕР_2 , тип рахунку: чорна картка, валюта рахунку - UAH, статус картки: активна до 02/24 (а.с. 171 т. 1).
Відповідно до довідки про встановлення кредитного ліміту від 18 січня 2025 року відповідачу ОСОБА_1 через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 21 лютого 2020 року за карткою № НОМЕР_2 21 лютого 2020 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 10 000 грн, 23 вересня 2020 року збільшено до 20 000 грн, 30 січня 2021 року - до 60 000 грн (а.с. 172 т. 1).
Згідно із заявою клієнта № N20.30.0004969959 від 10 січня 2022 року, підписаною відповідачем ОСОБА_1 з використанням електронного цифрового підпису з допомогою відкритого ключа, останній отримав послугу "Транзакція в розстрочку", відповідно до якої отримав на платіжну картку № НОМЕР_3 кредитний ліміт у розмірі 26 000 грн із щомісячними платежами - 3 382 грн 89 коп., на строк 9 місяців із процентною ставкою (фіксована) - 0,00001 % на рік. До заяви долучено паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення вартості кредиту (а.с. 173-180 т. 1).
Відповідно до заяви клієнта № N20.30.0005121080 від 29 січня 2022 року, підписаною відповідачем ОСОБА_1 з використанням електронного цифрового підпису з допомогою відкритого ключа, останній отримав послугу "Транзакція в розстрочку", відповідно до якої отримав на платіжну картку № НОМЕР_3 кредитний ліміт у розмірі 3 000 грн із щомісячними платежами 390 грн 33 коп. на строк 9 місяців із процентною ставкою (фіксована) - 0,00001 % на рік. До заяви долучено паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення вартості кредиту (а.с. 181-188).
Згідно із заявою клієнта № N20.30.0005121102 від 29 січня 2022 року, підписаною відповідачем ОСОБА_1 з використанням електронного цифрового підпису з допомогою відкритого ключа, останній отримав послугу "Транзакція в розстрочку", відповідно до якої отримав на платіжну картку № НОМЕР_3 кредитний ліміт у розмірі 1 000 грн із щомісячними платежами - 130 грн 11 коп., на строк 9 місяців із процентною ставкою (фіксована) - 0,00001 % на рік. До заяви долучено паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення вартості кредиту (а.с. 189-196 т. 1).
Згідно з розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 09 квітня 2024 року складає 106 862 грн 38 коп. (загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с.9-10 т. 1).
Відповідно до виписки по рахунку НОМЕР_1 (рух коштів по картці № НОМЕР_3 ) за період з 21 лютого 2020 року до 01 листопада 2022 року, кредитний ліміт на картці ОСОБА_1 станом на 09 травня 2024 року становить 60 000 грн, заборгованість -106 862 грн 38 коп., баланс на початок періоду складав 10 000 грн, на кінець - 46 862 грн 38 коп., сума витрат - 629 554 грн 44 коп., сума нарахувань за період становить 522 692 грн 06 коп. (а.с. 105-170 т.1).
2. Мотивувальна частина
Позиція суду апеляційної інстанції
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі.
Відповідно до частин першої та другої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої-третьої статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19) викладено правовий висновок про те, що "стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню".
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний правочин - дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Згідно зі статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що 21 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_1 із застосуванням цифрового власноручного підпису підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 21 лютого 2020 року, відповідно до якої, зокрема, просив відкрити поточний рахунок НОМЕР_1 у гривні (п. 2), встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку, решта умов визначені у договорі та Тарифах, погодився із тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку змінювати розмір кредитного ліміту (п. 3).
Відповідно до п. 6 анкети-заяви, відповідач просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі УЕП) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися у мобільному додатку з метою засвідчення її дій. Визнає, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях.
Таким чином, доведеним є факт укладення договору про надання банківських послуг відповідачем, підписання його сторонами, в тому числі з використанням власноручного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" та отримання відповідачем кредиту, що останнім не заперечується.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції вважав, що оскільки анкета-заява, підписана відповідачем, не містить відповідних істотних умов кредитного договору, а наявні в матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг ОСОБА_1 не підписані, в тому числі і електронним цифровим підписом, а тому її не можна вважати складовою кредитного договору, відтак між сторонами не погоджено розмір процентів за користування кредитом, неустойки та інші умови. Враховуючи те, що банк проводив безпідставне списання нарахованих відсотків на суму 20 946 грн 28 коп., вважав, що вказана сума коштів підлягає зарахуванню на погашення тіла кредиту, тому обґрунтованими є вимоги банку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором від 21 лютого 2020 року в розмірі 85 916 грн 10 коп., внаслідок чого позов підлягає частковому задоволенню.
Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, зокрема, в частині стягнення з відповідача на користь АТ "Універсал Банк" заборгованості за договором про надання банківських послуг Monobank від 21 лютого 2020 року в розмірі 85 916 грн 10 коп., відповідач ОСОБА_1 посилається на безпідставність стягнення судом суми овердрафту, яка зарахована до тіла кредиту, в розмірі 46 862 грн 38 коп., тому просить зменшити розмір стягнутої суми до 39 053 грн 72 коп.
Колегія суддів вважає частково обґрунтованими вимоги апеляційної скарги в зазначеній частині, з огляду на таке.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі №645/5557/16-ц).
У постанові Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21 (провадження № 61-11750св22) зазначено, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. 
У постанові від 09 серпня 2023 року у справі № 266/4900/21 Верховний Суд зазначив, що "по своїй суті розрахунок заборгованості не є доказом (зокрема письмовим) у розумінні статей 76, 95 ЦПК України, а є результатом вчинення арифметичних дій стороною, тоді як саме виписки за рахунками позичальника можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, тобто слугувати підтвердженням правильності проведених стороною в такому розрахунку арифметичних дій".
У постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року в справі №355/558/18 виснувано, що виписка про рух коштів по рахунку свідчить про фактичне отримання кредитних коштів та наявність заборгованості за тілом кредиту. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 161/5267/20.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки з рахунку відповідача ОСОБА_1 вбачається, що останній активно користувався кредитними коштами АТ "Універсал Банк" шляхом проведення різних транзакцій та неодноразово вносив кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості різними сумами, однак сплачені ним кошти розподілялись банком на погашення процентів, які передбачені Умовами, що відповідачем не підписані, тобто не спрямовувались на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість зростала.
Так, з розрахунку заборгованості та виписки з рахунку № НОМЕР_1 (рух коштів по картці № НОМЕР_3 ) відповідача ОСОБА_1 вбачається, що до 20 березня 2022 року відповідач використовував надані позивачем кошти в межах встановленого кредитного ліміту (60 000 грн), списання відсотків за користування кредитними коштами не здійснювалося.
29 березня 2022 року відповідачем перевищено розмір кредитного ліміту внаслідок списання щомісячних платежів (витрата у розстрочку від 29 січня 2022 року) на суму 390 грн 33 коп. та 130 грн 11 коп., сплата яких передбачена умовами заяв клієнта № N20.30.0005121080 від 29 січня 2022 року та № N20.30.0005121102 від 29 січня 2022 року відповідно, які підписані відповідачем, та безпідставно нараховано відсотки за користування кредитним лімітом за березень 2022 року у розмірі 4 834 грн 62 коп., 12 квітня 2022 року здійснено списання щомісячного платежу (витрата у розстрочку від 10 січня 2022 року) на суму 3 304 грн 89 коп., сплата якого передбачена умовами заяви клієнта № N20.30.0004969959 від 10 січня 2022 року, підписаною відповідачем ОСОБА_1 .
Вказані платежі списувалися з рахунку відповідача в період з 29 березня 2022 року до 01 листопада 2022 року, внаслідок чого збільшувалася заборгованість за тілом кредиту.
Перевіряючи законність нарахування вказаних сум, апеляційний суд провів власний розрахунок заборгованості та встановив, що заборгованість відповідача за тілом кредиту складає 60 000 грн, при цьому, за наведений період банком до вказаної заборгованості включено нараховані відсотки на загальну суму 20 946 грн 28 коп. та щомісячні платежі (витрата у розстрочку) за заявами відповідача № N20.30.0004969959 від 10 січня 2022 року № N20.30.0005121080 від 29 січня 2022 року та № N20.30.0005121102 від 29 січня 2022 року на загальну суму 27 213 грн 78 коп., а також відображено внесені 20 квітня 2022 року відповідачем кошти у розмірі 1 264 грн.
Таким чином, оскільки відповідачем кредитний ліміт у розмірі 60 000 грн використано в повному обсязі та позивачу не повернуто, врахувавши безпідставне нарахування відсотків за користування кредитом, розмір списаних банком щомісячних платежів згідно підписаних відповідачем заяв про отримання послуг "Транзакція в розстрочку", та суму внесених відповідачем коштів, колегія суддів вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на корить АТ "Універсал Банк" підлягає стягненню кредитна заборгованість на загальну суму 65 003 грн 50 коп. (60 000 грн + 27 213 грн 78 коп. - 20 946 грн 28 коп. - 1 264 грн.).
З урахуванням зазначеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції слід змінити, зменшити загальну суму заборгованості за договором про надання банківських послуг Monobank від 21 лютого 2020 року, стягнутої із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" із 85 916 грн 10 коп. до 65 003 грн 50 коп.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Наведена невідповідність висновків суду обставинам справи відповідно до вимог статті 376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду в частині визначення розміру заборгованості відповідача.
Щодо розподілу судових витрат 
Згідно з частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулося до суду з позовом про стягнення із відповідача кредитної заборгованості у розмірі 106 862 грн 38 коп., за подання позовної заяви було сплачено судовий збір в розмір 3028 грн, оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 65 003 грн 50 коп., тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1 841 грн 93 коп. (60,83 % задоволених позовних вимог), і відповідно зменшити стягнуту судом першої інстанції суму судового збору.
Крім того, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, слід змінити розмір стягнутих з Акціонерного товариства "Універсал Банк" на користь ОСОБА_1 витрат, понесених на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, збільшивши їх розмір до 9 732 грн 80 коп. (16 000 грн х 60,83 % задоволених позовних вимог).
Крім того, відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з позивача Акціонерного товариства "Універсал Банк" на його користь слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 423 грн 28 коп. (3 633 грн 60 коп. х 39,17 %) та судові витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 4 700 грн 40 коп. (12 000 грн х 39,17 %), які документально підтверджені.
Керуючись статтями 367, 376, 376, 381-384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Присяжний Віталій Анатолійович,задовольнити частково.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 листопада 2025 року змінити.
Зменшити розмір загальної суми заборгованості, стягнутої із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" за договором про надання банківських послуг Monobank від 21 лютого 2020 року  із 85 916 грн 10 коп. до 65 003 грн 50 коп.
Зменшити стягнуту судом першої інстанції із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" суму судового збору за подання позовної заяви із 2 434 грн 51 коп. до 1 841 грн 93 коп.
Збільшити розмір стягнутих із Акціонерного товариства "Універсал Банк" на користь  ОСОБА_1 судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, із 3 136 грн до 9 732 грн 80 коп.
Стягнути з Акціонерного товариства "Універсал Банк" на користь  ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 423 грн 28 коп. та судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу, у розмірі 4 700 грн 40 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий      Л.П. Воронцова

Судді:       В.В. Майданік

І.В. Склярська