ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

23 квітня 2026 року	Справа №160/1150/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу №160/1150/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

19.01.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №046350013728 від 23.09.2025 року щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахуванням до страхового стажу роботи період провадження підприємницької діяльності з 27.11.1995 року по 30.06.2000 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи по Списку №2 участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації України з 31.01.2020 року по 14.08.2020 року, з 16.04.2021 року по 01.05.2021 року, з 01.05.2021 року по 01.10.2021 року, з 19.10.2021 року по 10.12.2021 року, 24.02.2022 року по 15.04.2022 року в розрахунку один місяць служби за три; зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії відповідно до заяви від 15.09.2025 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 15.09.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії та зарахуванням періодів провадження підприємницької діяльності та участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації України. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №046350013728 від 23.09.2025 року відмовлено в перерахунку пенсії та зазначено, що в довідці Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Державної податкової служби України не зазначено інформації про сплату страхових внесків. Стверджує, що згідно наказу Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 року «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років» військова служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці, а відсутність даних про сплату страхових внесків сама по собі не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періоду зайняття підприємницькою діяльністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/1150/26.
12.02.2026 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області подано відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти задоволення позовної заяви відповідач зазначає, що при розгляді документів, наданих під час звернення та документів електронної пенсійної справи, встановлено, що в довідці Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Державної податкової служби України від 09.05.2023 не зазначено інформації про сплату страхових внесків. З огляду на вищезазначене, прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 № 046350013728 від 23.09.2025 за заявою № 7984 від 15.09.2025 у зв`язку з відсутністю законних підстав. Вказує, що інформація щодо перебування позивача на обліку, як фізичної особипідприємця з 27.11.1995 до 31.12.2003, відсутня в базі даних Пенсійного фонду України, тому надати інформацію про сплату страхових внесків за запитуваний період не є можливим. А отже, за відсутності сплати страхових внесків, відсутні підстави для зарахування періоду здійснення підприємницької діяльності до страхового стажу. Вказує, що період проходження військової служби позивач підтверджує неналежним доказом, а саме довідками, виданими Військовою частиною, замість довідки, наданої територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. Отже у наданих довідках не підтверджено право на зарахування спірного періоду у потрійному розмірі.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив та зазначає наступне.
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 30.05.2023 та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
15.09.2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною страхового стажу, набутого до 01.01.2024 року.
Заяву позивача про перерахунок пенсії за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та прийнято рішення №046350013728 від 23.09.2025 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю законних підстав.
У рішенні зазначено, що в довідці Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Державної податкової служби України від 09.05.2023 № 33125/6/04-36-24-15-19 не зазначено інформації про сплату страхових внесків.
Позивач, вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у перерахунку пенсії, звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Щодо зарахування періодів військової служби в особливий період до страхового та пільгового стажу із розрахунку один місяць служби за три місяці, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 4 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено види військової служби, а саме, строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), відповідно до статті 1-2 якого військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації, які не можуть бути скасовані чи призупинені без їх рівноцінної заміни.
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Положеннями абзацу 2 частини першої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
За приписами статті 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Аналіз приведених вище норм права дає підставою для висновку, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу та стажу роботи за спеціальністю, а час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується, зокрема, до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Наказом Міністерства оборони України №530 від 14 серпня 2014 року «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за №1294/2607, відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність до чинного законодавства, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (далі - Положення №530).
Пунктом 2.3 розділу 2 Положення №530 передбачено, що при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу):
1) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, контузій, каліцтв або захворювань, одержаних військовослужбовцями у військових частинах, штабах та установах, які входили до складу діючої армії; час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих; час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, - з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1988 року; час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу відповідно до Закону України Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення; час служби, зазначений у постанові Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 30 «Про пільги щодо обчислення вислуги років військовослужбовцям Збройних Сил України, які брали участь в операціях Миротворчих Сил ООН» (зі змінами); час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки України, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичних установ України, їх співробітників та членів їх сімей; інші періоди, зазначені в підпункті а пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (зі змінами); крім вищезазначених, періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР, які підлягають зарахуванню до вислуги років на пенсію на пільгових умовах, наведені в додатку 2 до цього Положення.
За положеннями абзацу а) пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена військова служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії - один місяць служби за три місяці.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17 та від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17), від 16 червня 2020 року у справі №185/7049/16-а.
Згідно записів у військовому квитку серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .
Позивач у період з 31.01.2020 року по 14.08.2020 року, з 16.04.2021 року по 01.05.2021 року, з 01.05.2021 року по 01.10.2021 року, з 19.10.2021 року по 10.12.2021 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечені їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, що підтверджено довідками, виданими Військовою частиною НОМЕР_2 №560 від 01.02.2021 року, № 557 від 22.11.2022 року.
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_2 від 22.11.2022 року № 11962 позивач в період з 24.02.2022 року по 15.04.2022 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Однак, відповідачем не було надано оцінку та не зазначено в оскаржуваному рішенні причини неврахування до страхового та пільгового стажу періодів за Списком №2 участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечені їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів з 31.01.2020 року по 14.08.2020 року, з 16.04.2021 року по 01.05.2021 року, з 01.05.2021 року по 01.10.2021 року, з 19.10.2021 року по 10.12.2021 року, 24.02.2022 року по 15.04.2022 року із розрахунку один місяць служби за три місяці, не надано оцінку даним довідкам Військової частини НОМЕР_2 №560 від 01.02.2021 року, № 557, № 11962 від 22.11.2022 року про участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечені їх здійснення.
Оскільки відповідачем не було зазначено в оскаржуваному рішенні жодних причин неврахування періодів участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечені їх здійснення з 31.01.2020 року по 14.08.2020 року, з 16.04.2021 року по 01.05.2021 року, з 01.05.2021 року по 01.10.2021 року, з 19.10.2021 року по 10.12.2021 року, 24.02.2022 року по 15.04.2022 року до страхового та пільгового стажу за Списком №2, вимога про зарахування цих періодів до страхового та пільгового стажу за Списком №2 не підлягає задоволенню як передчасна.
Щодо періодів роботи позивача як фізичної особи-підприємця, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до пунктів а, б статті 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема: особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України; особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Згідно зі статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, віднесено, серед іншого: роботу, виконувану на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв; будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.
Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою набуття права на трудову пенсію фізичній особі-підприємцю є наявність стажу роботи, за умови сплати останніми страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту 1 частини 3-1 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком № 637.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 637 час роботи осіб, що займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності і на виключно їх праці, за період до 1 травня 1993 року зараховується в трудовий стаж за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.
Аналізуючи вищенаведені норми права суд зазначає, що періоди провадження підприємницької діяльності зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності лише у разі перебування особи на спрощеній системі оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.
Отже, належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, є довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно – докази сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Як вбачається з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №046350013728 від 23.09.2025 року, позивачу не зараховано до страхового стажу період підприємницької діяльності з 27.11.1995 року по 30.06.2000 року, оскільки в довідці Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Державної податкової служби України від 09.05.2023 № 33125/6/04-36-24-15-19 не зазначено інформації про сплату страхових внесків
При цьому, документи, що додані до матеріалів справи свідчать, що 27.11.1995 року позивач отримав свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серії ВОО №369006.
Відповідно довідки Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 09.05.2023 року позивач здійснював підприємницьку діяльність у період з 27.11.1995 року по 14.07.2014 року.
Довідка містить інформацію що позивач у період з 27.11.1995 року по 30.06.2000 року здійснював діяльність, обравши спосіб оподаткування доходів за фіксованим розміром податку (шляхом придбання патенту згідно абзацу 4 підпункту б, пункту 1 статті 14 розділу 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №13-92 «Про прибутковий податок з громадян».
Оскільки, відповідно відповідно до пункту 1 частини 3-1 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності, період підприємницької діяльності позивача з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно має бути зарахований до його страхового стажу, оскільки підтверджується належними доказами – свідоцтвом про реєстрацію та довідкою ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Період підприємницької діяльності з 27.11.1995 року по 31.12.1997 року підтверджений свідоцтвом про реєстрацію та довідкою ГУ ДПС у Дніпропетровській області, проте має підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку, яка в даному випадку відсутня.
При цьому, суд вважає, що відсутність відомостей в базах даних Пенсійного фонду України не може бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні відповідного періоду до страхового стажу, якщо відповідний факт підтверджено іншими належними доказами. Ведення та належне адміністрування державних реєстрів є функцією державних органів, а негативні наслідки недоліків у веденні таких реєстрів не можуть покладатись на пенсіонера.
Враховуючи встановлені судом обставини справи наявні підстави для зарахування до загального страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності позивачем з 27.11.1995 року по 30.06.2000 року.
Враховуючи встановлені судом обставини справи суд приходить до висновку, що відповідачем при прийнятті рішення про відмову у перерахунку пенсії не було повністю досліджено всі надані позивачем документи на підтвердження його страхового та пільгового стажу військової служби, у зв`язку з чим не було зараховано до страхового та пільгового стажу окремі періоди його діяльності та військової служби, що свідчить про необґрунтованість такого рішення та необхідність його скасування.
Щодо обраного способу захисту порушеного права.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Разом з цим, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність в оскаржуваному рішенні розрахунку страхового та пільгового стажу у розрізі періодів участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечені їх здійснення та даних щодо їх зарахування до страхового та пільгового стажу, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.09.2025 року щодо перерахунку пенсії з урахуванням зарахованих до страхового стажу періодів підприємницької діяльності та висновків суду.
Вимоги про зарахування періодів участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечені їх здійснення з 31.01.2020 року по 14.08.2020 року, з 16.04.2021 року по 01.05.2021 року, з 01.05.2021 року по 01.10.2021 року, з 19.10.2021 року по 10.12.2021 року, 24.02.2022 року по 15.04.2022 року до страхового та пільгового стажу за Списком №2 та проведення перерахунку пенсії не підлягає задоволенню як передчасні, оскільки відповідачем не було надано жодну оцінку наданим позивачем документам, необґрунтовано причин незарахування вказаних періодів до страхового та пільгового стажу. 
В свою чергу вимога про зарахування періодів підприємницької діяльності є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. 
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а підтвердження наявності інших судових витрат матеріали справи не міститься, то судові витрати не підлягають розподілу.
Керуючись статтями 2, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, Запорізька обл., м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-б, ЄДРПОУ 20490012) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №046350013728 від 23.09.2025 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період провадження підприємницької діяльності з 27.11.1995 року по 30.06.2000 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.09.2025 року щодо перерахунку пенсії з урахуванням зарахованого до страхового стажу періоду провадження підприємницької діяльності з 27.11.1995 року по 30.06.2000 року та з урахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська