Справа  №359/4734/25
Провадження №2/359/775/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
за участю секретаря судового засідання Ступарик К.В.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
за участю представника позивача ОСОБА_2 ,
за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що з ним проживає син ОСОБА_5 , який перебуває на утриманні позивача. В ході підготовки дитини до ЗНО та вступу у вищий навчальний заклад ОСОБА_1 витратив грошові кошти в розмірі 3100 гривень 00 копійок на оплату курсів з української мови та грошові кошти в розмірі 4800 гривень 00 копійок на оплату підготовчих курсів. Після вступу ОСОБА_5 у Черкаський державний фаховий бізнес-коледж виникла потреба у придбанні ноутбука для забезпечення дистанційного навчання. У зв`язку з цим позивач був змушений витратити грошові кошти в розмірі 19834 гривень 00 копійок на придбання ноутбука. Крім того, в період часу з 6 вересня 2022 року по 19 березня 2025 року ОСОБА_1 витратив грошові кошти в розмірі 37770 гривень 00 копійок на оплату наданих дитині стоматологічних послуг та грошові кошти в розмірі 15000 гривень 00 копійок на оплату послуг навчання сина ОСОБА_5 в автошколі. Загальний розмір витрат на дитину склав 80504 гривні 00 копійок. Участь кожного з батьків в цих витратах є рівною. Тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в розмірі 40252 гривень 00 копійок.

1.2. У судовому засіданні ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 підтримують позов та наполягають на його задоволенні.

1.3. Представник відповідача ОСОБА_3 не визнає позов та посилається на те, що витрати на підготовку дитини до ЗНО та вступу у вищий навчальний заклад, на придбання ноутбуку та оплату послуг навчання дитини в автошколі не є додатковими витратами в розумінні ст.185 СК України. В матеріалах цивільної справи відсутні достатні належні та достовірні докази на підтвердження витрат позивача на оплату стоматологічних послуг, наданих сину ОСОБА_5 . У зв`язку з тим, що стоматологічні послуги надавались виключно з метою забезпечення профілактичного догляду за зубами дитини, витрати на оплату таких послуг не відносяться до додаткових витрат на дитину в розумінні ст.185 СК України. Тому представник відповідача ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні позову.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 квітня 2025 року (а.с.21) вбачається, що цивільну справу за позовом ОСОБА_1 було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 13 травня 2025 року (а.с.24-25) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. 14 жовтня 2006 року ОСОБА_1 уклав шлюб з відповідачем. Ця обставина підтверджується витягом про державну реєстрацію шлюбу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00050891962 від 29 квітня 2025 року (а.с.62-63).

3.2. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_5 . Ця обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29 грудня 2022 року (а.с.9).

3.3. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 січня 2013 року шлюб між позивачем та ОСОБА_4 був розірваний.

3.4. Спірні правовідносини регулюються главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

а. норми матеріального права.

4.1. Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

4.2. Згідно з ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

б. норми процесуального права.

4.3. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4.4. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

4.5. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

4.6. Згідно з ч.1-ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

4.7. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

4.8. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

а. щодо підстав для стягнення додаткових витрат на дитину.

5.1. Зі змісту мотивувальної частини рішення Бориспільського міськрайонного суду від 15 лютого 2023 року (а.с.209-212) вбачається, що ОСОБА_5 припинив проживати з матір`ю ОСОБА_4 та з грудня 2021 року постійно проживає з позивачем. На підставі ч.4 ст.82 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню та свідчить про те, що ОСОБА_1 має право звертатись до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину.

5.2. З копій квитанцій від 23 жовтня 2023 року, 28 лютого, 9 травня, 25 вересня, 8 жовтня, 18 грудня 2024 року, 22 січня, 19 березня 2025 року (а.с.116, 119, 124, 125, 127, 134, 202, 203) вбачається, що ОСОБА_1 витратив грошові кошти в загальному розмірі 16250 гривень 00 копійок (250,00 + 1200,00 + 750,00 + 300,00 + 4350,00 + 2650,00 + 2650,00 + 4100,00) на оплату стоматологічних послуг, що надавались сину ОСОБА_5 . Достовірність цих письмових доказів підтверджується копіями актів виконаних робіт (а.с.14-16), зі змісту яких вбачається, що вартість стоматологічних послуг, наданих ОСОБА_5 23 жовтня 2023 року, склала 250 гривень 00 копійок, 28 лютого 2024 року – 1200 гривень 00 копійок, 9 травня 2024 року – 750 гривень 00 копійок, 25 вересня 2024 року – 300 гривень 00 копійок, 8 жовтня 2024 року – 4350 гривень 00 копійок, 18 грудня 2024 року – 2650 гривень 00 копійок, 22 січня 2025 року – 2650 гривень 00 копійок та 19 березня 2025 року – 4100 гривень 00 копійок. Тому посилання представника відповідача ОСОБА_3 на недостовірність та недостатність вказаних доказів підлягає критичній оцінці.

5.3. У зв`язку з тим, що участь кожного з батьків у додаткових витратах на дитину є рівною, у ОСОБА_4 виникло зобов`язання відшкодувати позивачу половину означе-них витрат в розмірі 8125 гривень 00 копійок (16250,00 : 2). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду відповідач хоча б частково виконав вказане грошове зобов`язання.

5.4. З огляду на це суд вважає, що зі ОСОБА_4 на користь позивача належить стягнути додаткові витрати, викликані наданням сину ОСОБА_5 стоматологічних послуг, в розмірі 8125 гривень 00 копійок.

б. щодо підстав для відмови у відшкодуванні інших витрат на дитину.

5.5. В матеріалах цивільної справи міститься копія квитанції №0.0.2559481676.1 від 27 травня 2022 року (а.с.11), зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 витратив грошові кошти в розмірі 4800 гривень 00 копійок на оплату підготовчих курсів для дитини. Крім того, зі змісту платіжної інструкції №0.0.3240091942.1 від 10 листопада 2023 року (а.с.12) вбачається, що позивач додатково витратив грошові кошти в розмірі 3100 гривень 00 копійок на оплату курсів з української мови для сина ОСОБА_5 . Однак, як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2022 року у справі №761/27222/20 (провадження №61-8815св21), підготовка до ЗНО та заняття з репетитором для підготовки до вступу до вищого навчального закладу не обумовлені розвитком особливих здібностей дитини. У зв`язку з цим витрати на оплату педагогічних послуг не відносяться до додаткових витрат на дитину в розумінні ст.185 СК України. Тому копія квитанції №0.0.2559481676.1 від 27 травня 2022 року та копія платіжної інструкції №0.0.3240091942.1 від 10 листопада 2023 року не містять відомостей, що стосуються предмета доказування, та не є належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України.

5.6. В матеріалах цивільної справи також міститься копія квитанції від 24 листопада 2022 року (а.с.17), зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 придбав для дитини ноутбук вартістю 19834 гривень 00 копійок. Крім того, зі змісту платіжної інструкції №МСР7-878А-Е379-73К3 від 17 квітня 2025 року (а.с.19) вбачається, що позивач витратив грошові кошти на оплату водійських курсів для сина ОСОБА_5 . Однак керування транспортними засобами відноситься до загальних навичок кожної людини, а не особливими здібностями неповнолітньої дитини. У зв`язку з цим витрати на оплату вказаних послуг не відносяться до додаткових витрат на дитину в розумінні ст.185 КК України. Крім того, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не подали жодного доказу на підтвердження того, що придбаний ноутбук конче необхідний для розвитку особливих здібностей сина ОСОБА_5 . Факт використання цього темного пристрою під час навчання дитини в Черкаському держав-ному фаховому бізнес-коледжі сам по собі не підтверджує вказану обставину. Тому копія квитанції від 24 листопада 2022 року та копія платіжної інструкції №МСР7-878А-Е379-73К3 від 17 квітня 2025 року також не є належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України.

5.7. З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для стягнення зі ОСОБА_4 додаткових витрат на дитину в більшому розмірі. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати, викликаних наданням стоматологічних послуг неповноліт-ньому сину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 8125 гривень 00 копійок.

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину в більшому розмірі відмовити.

Повний текст рішення суду складений 2 лютого 2026 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду         Є.О. Борець