ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

24 лютого 2026 року 	м.Суми	

Справа №585/3940/25 
Номер провадження 22-ц/816/1601/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Сидоренко А. П. (суддя-доповідач),
суддів - Собини О. І. , Сізова Д. В. 
за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,
у присутності – представника апелянта Матрьоніна Є.О., представника позивача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Біловоди», яка подана представником – Ткаченком Вадимом Юрійовичем, на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2025 року в складі судді Машини І.М., ухваленого в м. Ромни Сумської області, повний текст якого складено 19 грудня 2025 року,
в цивільній справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РАЙЗ-СХІД» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Біловоди» про визнання укладеною додаткової угоди, визнання відсутнім права оренди та скасування запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки,
в с т а н о в и в:

У жовтні 2025 року представник ТОВ «РАЙЗ-СХІД» звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 квітня 2018 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (далі - відповідачі, орендодавці) та ТОВ «РАЙЗ-СХІД» (позивач, орендар) укладено Договір оренди землі (далі – Договір оренди землі). 
У зв`язку із закінченням 17 квітня 2025 року строку дії Договору, на виконання п. 6.2. Договору оренди землі позивачем 02 грудня 2024 року спрямовано орендодавцям лист-повідомлення про намір продовжити дію Договору, до якого додано два оригінальних примірника додаткової угоди про продовження дії договору, підписані зі сторони орендаря. Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист орендодавці не надали, тобто не скористалися правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечили проти продовження Договору на новий строк. 
Таким чином, позивач (орендар) скористався своїм переважним правом на поновлення договору та запропонував підписати додаткову угоду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
При цьому, позивач (орендар) належно виконував свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором та Законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проект додаткової угоди. 
Вказує, що позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, а відповідачі не надіслали повідомлення про небажання продовжувати договірні відносини, що вказує на існування правових підстав для визнання додаткової угоди укладеною. 
Всупереч переважному праву позивача, орендодавці уклали договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5924182000:01:006:0055 з ТОВ «Агрофірма «Біловоди».
Отже, орендодавці порушили переважне право позивача на поновлення договору оренди, уклавши новий договір оренди з іншим орендарем без надання позивачеві можливості скористатися своїм правом першочергового поновлення договору на тих самих умовах, що суперечить вимогам законодавства та умовам попереднього договору.
Посилаючись на викладене, просив визнати укладеною додаткову угоду № б/н від 02 грудня 2024 року до договору оренди землі №б/н від 17 квітня 2018 року між ТОВ «Райз-Схід» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в наступній редакції: (редакцію долучає); 
визнати відсутнім право оренди ТОВ «Агрофірма «Біловоди» на земельну ділянку з кадастровим номером 5924182000:01:006:0055 га загальною площею 3,2987 га;
скасувати запис щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 3,2987 га, кадастровий номер 5924182000:01:006:0055, номер запису про інше речове право 59768779.
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2025 року позов задоволено. Визнано укладеною додаткову угоду № б/н від 02 грудня 2024 року до договору оренди землі №б/н від 17 квітня 2018 року між ТОВ «Райз-Схід» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у викладеній редакції.
Визнано відсутнім права оренди ТОВ «Агрофірма «Біловоди» на земельну ділянку з кадастровим номером 5924182000:01:006:0055 га загальною площею 3,2987 га.
Скасовано запис щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 3,2987 га, кадастровий номер 5924182000:01:006:0055, номер запису про інше речове право 59768779.
Стягнуто з відповідачів солідарно в рівних частинах на користь позивача сплачений судовий збір в загальній сумі 7267 грн. 20 коп.
Будучи незгодним із судовим рішенням, представник ТОВ «Агрофірма «Біловоди» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач протягом всього періоду порушував умови договору, а саме протягом деяких періодів не виплачував орендну плату взагалі, виплачував таку плату з порушенням строків її виплати, виплачував не в повному обсязі, без урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель та без урахування індексів інфляції, не сплатив передбачену п 4.1.1. Договору одноразову винагороду за укладення договору.
Враховуючи, що позивач не належно виконував обов`язки орендаря за умовами договору оренди землі від 17 квітня 2018 року, укладеного з орендодавцями, то переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк чи поновлення договору оренди землі у позивача взагалі відсутнє. 
Судом питання виплати належних орендодавцям виплат, в тому числі орендної плати, а відповідно і встановлення факту належного виконання позивачем своїх зобов`язань за умовами договору оренди землі, взагалі не досліджене, правова оцінка таким діям позивача не надана, а висновок суду про належне виконання своїх обов`язків позивачем по договору оренди землі є передчасним та безпідставним.
Відповідачі по справі не отримували від позивача будь-яких листів, повідомлень з пропозицією укласти договір оренди землі на новий строк чи продовжити дію договору на той же самий строк і на тих же самих умовах, про що було зазначено ними у відзивах. Суд фактично не встановлював факти відправлення листів повідомлень, а прийшов до такого висновку виключно на підставі тексту позовної заяви. 
Не зважаючи на відсутність листів-повідомлень від позивача про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, орендодавці, не маючи наміру продовжувати орендні відносини з позивачем, стосовно поновлення договору оренди земельної ділянки, 20 березня 2025 року, направили на адресу позивача листи про небажання поновлювати дію договору чи укладати новий договір.
Зазначає, що судом зроблений помилковий висновок про направлення позивачем листів-повідомлень та отримання їх відповідачами, а відтак і про обов`язок відповідачів надати відповідь на такі листи-повідомлення.
У відповідності до п.3.1. договір укладено строком до 17 квітня 2025 року, дія договору припинилась на підставі п.12.2. договору в зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. Після спливу строку дії договору 18 квітня 2025 року у Державний реєстр речових прав був внесений запис про вилучення з Державного реєстру речових прав інформації про речове право – право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5924182000:01:006:0055. 
Право оренди вказаної земельної ділянки у позивача з 18 квітня 2025 року припинилось, тобто з цієї дати позивач припинив користування зазначеною земельною ділянку, внаслідок чого він втратив статус її орендаря. 
25 квітня 2025 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , як орендодавцями, та ТОВ «Агрофірма «Біловоди», як орендарем, був укладений договір оренди землі, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав 05 травня 2025 року (номер запису про інше речове право 59768779).
13 травня 2025 року між ТОВ «Агрофірма «Біловоди», як орендарем, та позивачем, як суборендарем, був укладений договір суборенди. Відповідно до п.1.1., 2.1., 2.3. укладеного договору ТОВ «Агрофірма «Біловоди» надало, а позивач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 3,2987 га з кадастровим номером 5924182000:01:006:0055.
Отже з цієї дати позивач користувався земельною ділянкою, як суборендар, на підставі договору суборенди, укладеного між ТОВ «Агрофірма «Біловоди» та ТОВ «РАЙЗ-СХІД», що фактично спростовує твердження позивача про продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі від 17 квітня 2018 року, а також вказує на те, що позивач був обізнаний про закінчення строку дії договору оренди землі та погодився з цим фактом. 
05 лютого 2026 року від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просить його залишити без змін, а доводи апеляційної скарги без задоволення.
В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача заперечувала проти апеляційної скарги.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день а час слухання справи повідомлені належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, думку представників апелянта та позивача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що 17 квітня 2018 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (Орендодавці) та ТОВ «РАЙЗ-СХІД» (Орендар) укладено Договір оренди землі, за умовами якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Згідно п.п. 2.1, 2.3 Договору, в оренду передається земельна ділянка площею 3,6209 га, у тому числі 3,2987 га, сінокоси 0,2218 га, пасовища 0,1004 га. за кадастровими номерами 5924182000:01:006:0055; 5924182000:01:004:0169, 5924182000:01:006:0099. 
Відповідно до п.3.1. Договору оренди, його укладено строком до 17 квітня 2025 року, сплив якого починається з моменту державної реєстрації права оренди в порядку, передбаченому законодавством, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за даним Договором є чинним до моменту закінчення збору врожаю Орендарем.
За умовами п.3.2. Договору оренди, після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.
Відповідно до підпункту 2 пункту 6.2. вищезазначеного Договору оренди, у питаннях поновлення Договору оренди землі Сторони керуються положеннями ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Орендар, який має право скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це Орендодавця не пізніше ніж за 3 (три) місяці до спливу строку Договору оренди землі та надати проект додаткової угоди (в двох примірниках), підписаної з боку Орендаря. 
При цьому, Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий Орендарем лист повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з Орендарем (за необхідності) істотні умови договору і за відсутності заперечень Орендодавця щодо поновлення договору оренди землі Орендарю, у місячний термін з дати отримання листа-повідомлення від Орендаря, Орендодавець направляє лист-повідомлення про прийняте Орендодавцем рішення. 
У разі, якщо Орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновлений на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (т. І а.с. 31-33). 
Факт належності спірних земельних ділянок на праві спільної часткової власності орендодавцям ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (по 1/3 частині кожному) підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, дата формування 10 жовтня 2025 року (т. І а.с. 24-29).
Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 27 лютого 2025 року, право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 5924182000:01:006:0055 площею 3,2987 га; зареєстровано за ТОВ «РАЙЗ - СХІД», строк дії – 17 квітня 2025 року, з правом пролонгації (т. І а.с. 23).
Згідно платіжних інструкцій та довідки про доходи наданої позивачем, ОСОБА_2 отримувала орендну плату за укладеним з ТОВ «РАЙЗ –СХІД» договором оренди земельної ділянки, та за період з 2018 по 2025 рік їй було виплачено орендну плату в загальному розмірі 38229,23 грн. (т. І а.с. 19-22, 30).
Згідно платіжних інструкцій та довідки про доходи наданої позивачем, ОСОБА_4 отримував орендну плату за укладеним з ТОВ «РАЙЗ –СХІД» договором оренди земельної ділянки, та за період з 2018 по 2025 рік йому було виплачено орендну плату в загальному розмірі 25 434,20 грн. (т. І а.с. 194, 196-202).
Згідно платіжних інструкцій та довідки про доходи наданої позивачем, ОСОБА_3 отримувала орендну плату за укладеним з ТОВ «РАЙЗ –СХІД» договором оренди земельної ділянки, та за період з 2018 по 2025 рік їй було виплачено орендну плату в загальному розмірі 39 247,52 грн. (т. І а.с. 195, 203-210).
Стороною позивача долучено до позову копію листа-повідомлення від 02 грудня 2024 року за вих. №250 на адресу ОСОБА_2 про намір продовжити дію Договору оренди землі б/н від 17 квітня 2018 року та вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та недопущення порушення права землекористувача (т. І а.с.15) та копію примірника Додаткової угоди №б/н до Договору оренди землі №б/н від 17 квітня 2018 року (т. І а.с.16).
З долученого згрупованого списку відправлення №02122024, квитанції про оплату послуг поштового зв`язку від 17 грудня 2024 року (а.с.17-18) здійснено направлення кореспонденції на адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (т. І а.с. 14-18). 
Відповідачем ОСОБА_4 до відзиву було долучено копії листів-повідомлень за підписами відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 20 березня 2025 року на адресу ТОВ «РАЙЗ-СХІД», в якому повідомляється, що вони не бажають (не надають згоди) поновлювати дію Договору чи укладати новий договір оренди землі і мають намір самостійно обробляти орендовану позивачем за Договором земельну ділянку і використовувати її для власних потреб на свій розсуд (т. І а.с. 102, 103, 104). Також ОСОБА_4 додана копія фіскального чеку про направлення кореспонденції позивачу (а.с.105) та витяг з онлайн-сервісу «Трекінг відправлень АТ «Укрпошта» від 18 квітня 2025 року (т. І а.с. 106-107).
13 травня 2025 року між ТОВ «Агрофірма «Біловоди» (Орендар) та ТОВ «Райз-Схід» (Суборендар) укладено договір суборенди земельної ділянки кадастровий номер 5924182000:01:006:0055, яка передається в суборенду та належить орендарю на праві користування на умовах договору оренди землі, укладеного 25 квітня 2025 року між Орендарем та Орендодавцями. Договір укладено строком до 01 жовтня 2025 року (а.с.70-71).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач (орендар) скористався своїм переважним правом на поновлення договору та запропонував відповідачам підписати додаткову угоду.
Оскільки відповідачами не було надано суду належних доказів направлення листів-повідомлень про відмову від продовження Договору оренди та отримання позивачем, суд визнав їх неналежними доказами по справі, та ставив під сумнів факт їх наявності та факт їх направлення позивачу.
В свою чергу, позивач (орендар) належно виконував свої обов`язки за договором оренди, зокрема вчасно сплачував орендну плату, про що останнім було надано платіжні інструкції, які підтверджують виплату орендної плати відповідачам за Договором оренди.
Судом також встановлено, що позивач продовжує користуватися земельною ділянкою.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Наведеним вимогам законодавства оскаржуване рішення місцевого суду не відповідає.
За змістом частини 1 статті 4, частини 1 статті 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або законних інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до положень частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Тобто до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми ЗК України та Закону України «Про оренду землі».
За змістом частини 1 статті 93 ЗК України, статті 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.
Відповідно до частин 1- 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.
До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.
При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Аналіз положень частини 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що для визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.
Такий правовий висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18).
Як слідує з матеріалів справи, орендодавці 20 березня 2025 року направляли на адресу позивача листи-повідомлення, якими повідомляли, що вони не бажають поновлювати дію Договору оренди з господарством та мають намір використовувати земельну ділянку для власних потреб (а.с. 102,103,104).
Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї, визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном».
Відповідно до статті 316 ЦК України право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.
Правомочність власника - в його праві володіти, користуватися й розпоряджатися майном у межах, встановлених законом (випливає зі статті 317 ЦК України).
Право користування є одним з видів речових прав на чуже майно (стаття 395 ЦК України).
Задля дотримання балансу між правами та законними інтересами власника та користувача (орендодавця та орендаря) законодавець передбачив, що власник-орендодавець захищений правом вибору, здавати або не здавати своє майно в оренду, та правом змінювати умови договору при його переукладенні на новий строк; орендар, який належно виконував свої обов`язки за договором оренди, захищений тим, що за прийнятності для нього нових умов, саме він має переважне право укладення нового договору перед будь-якими іншими особами (постанова Верховного Суду 18 січня 2018 року у справі № 910/12017/17).
Згідно висновку, наведеного у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2024 року у справі № 131/970/23, оскільки орендодавець відмовився поновлювати договір оренди землі на попередніх умовах, відбулось припинення переважного права орендаря, адже переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.
Для пролонгації відносини оренди та реалізації переважного права на укладення договору оренди на новий строк необхідною є згода обох сторін, одного лише волевиявлення орендаря недостатньо.
Реалізація переважного права на поновлення дії договору оренди можлива за одночасного виконання процедурної та вольової умови вчинення правочину.
Як вже зазначалось, матеріалами справи встановлено, що 20 березня 2025 року орендодавці звернулися до позивача з листами-повідомленнями, в яких висловили небажання поновлювати дію укладеного з позивачем договору оренди землі чи укладати новий договір оренди землі (т. І а.с. 102, 103, 104).
На підтвердження відправлення вказаних листів відповідачами надано чек з трек-номером 4200400344969, роздруківку з офіційного сайту АТ «Укрпошта» https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html, відповідно до змісту якої відправлення з трек-номером 4200400344969 було надіслано з поштового відділення у м. Ромни 20 березня 2025 року, а отримано адресатом 25 березня 2025 року (вручено за довіреністю) в поштовому відділенні у м. Лохвиця (а.с.105, 106 - 107).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що не отримував від відповідачів заперечення щодо укладення додаткової угоди до договору оренди. Також вказує, що до справи не додано доказів отримання ТОВ «РАЙЗ-СХІД» листа-заперечення щодо поновлення договору оренди землі, належним доказом чого є рекомендоване повідомлення про вручення (форма 119) з написом про одержання поштового відправлення учасником справи, в якому зазначене його прізвище (довіреної особи), зроблений працівником поштового зв`язку, та підпис про його отримання.
В той же час поштове повідомлення ф. 119 — це рекомендоване повідомлення про вручення відправлення (лист, посилка), яке Укрпошта використовує для підтвердження отримання адресатом. Його трекінг здійснюється за 13-значним штрих-кодом на сайті Укрпошти, у застосунку, чат-ботах або за телефоном 0 800 300 545.
Інформація щодо вручення рекомендованої письмової кореспонденції, в тому числі з повідомленням про вручення, заноситься до автоматизованої системи. 
Трек-номер рекомендованого повідомлення дозволяє відстежувати, коли воно було доставлено адресату та коли повернулося відправнику. Саме для перевірки статусу використовується трек-номер, вказаний у квитанції при відправленні.
Отже, роздруківка інформації з онлайн-сервісу «Трекінг відправлень АТ «Укрпошта», надана відповідачами, яка містить відомості про отримання уповноваженою особою позивача кореспонденції 25 березня 2025 року, колегія суддів вважає належним доказом вручення відповідних листів-повідомлень від 20 березня 2025 року, в яких висловлено заперечення проти продовження договірних відносин за договором оренди землі. 
У своїй постанові від 28 вересня 2020 року (справа № 272/440/18 ) Верховний Суд зазначив, що у разі незгоди орендодавця у поновленні договору оренди, направленої орендарю у місячний строк до закінчення строку його дії, переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.
Таким чином, суд першої інстанції, помилково дійшов висновку про те, що відповідачами не було надано суду належних доказів направлення листів-повідомлень про відмову від продовження Договору оренди та отримання позивачем.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 13 травня 2025 року між ТОВ «Агрофірма «Біловоди» (орендар) та позивачем (суборендар) укладений договір суборенди землі, за умовами якого орендар надав, а суборендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку за кадастровим номером 5924182000:01:006:0055 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За умовами зазначеного договору суборенди земельна ділянка, яка передається в суборенду, належить орендарю на праві користування на умовах договору оренди землі, укладеного 25 квітня 2025 року між орендарем та орендодавцями – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (т. І а.с. 70-71).
Вказана обставина дає можливість констатувати, що позивач був обізнаний про небажання орендодавців продовжувати взаємовідносини, які виникли на підставі договору оренди землі від 17 квітня 2018 року, а підписанням договору суборенди позивач визнав факт припинення цих відносин, не заперечуючи того, що спірна земельна ділянка вже перебувала у користуванні з ТОВ «Агрофірма «Біловоди» на підставі договору оренди від 25 квітня 2025 року.
Справедливість, добросовісність і розумність відносяться до основних засад цивільного права, згідно з якими здійснюється цивільно-правове регулювання суспільних відносин та які визначають характер поведінки учасників з точки зору необхідності сумлінного здійснення ними своїх цивільних прав і виконання цивільних обов`язків, шанування прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства, турботи про власні права й інтереси, а також про права та інтереси інших учасників з метою недопущення їх порушення, закріплення можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Справедливість визначається як критерій оцінки міжособистісних відносин у суспільстві і спрямована на ствердження в українській правовій системі принципу верховенства права. Цей принцип є, так званою, межею здійснення учасниками цивільних правовідносин своїх прав і виконання обов`язків, яка відділяє дозволену поведінку від недозволеної, справедливі, добросовісні і розумні дії від вчинків, які не відповідають цим критеріям.
Принципи справедливості, добросовісності та розумності застосовуються при вирішенні питання щодо урегулювання цивільних правовідносин за відсутності їх нормативного або договірного урегулювання або за наявності такого урегулювання, тоді ці принципи застосовуються одночасно з відповідною цивільно-правовою нормою.
Укладаючи з ТОВ «Агрофірма «Біловоди» договір суборенди землі від 13 травня 2025 року, позивач погодився з тим, що земельна ділянка, яка передається в суборенду належить на праві користування цьому товариству за договором оренди землі від 25 квітня 2025 року, тобто вибула з користування позивача, яке було оформлене договором оренди від 17 квітня 2018 року. Проте, звертаючись до суду з вказаним позовом про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди, позивачем допущено суперечливу поведінку.
Отже, з наданих суду доказів вбачається, що волевиявлення орендодавців на продовження договору оренди землі відсутнє, у зв`язку з бажанням власників землі самостійно користуватися своєю землею, колегія судді приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «РАЙЗ-СХІД».
Апеляційним розглядом не встановлено порушення переважного права ТОВ «РАЙЗ-СХІД», оскільки орендодавці (відповідачі) у встановленому законом порядку вказали на відсутність наміру продовжувати договірні відносини з оренди землі з позивачем, що беззаперечно свідчить про відсутність їх волевиявлення на поновлення договору оренди землі чи укладення на новий строк з позивачем.
Більше того, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовну. 
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з ТОВ «РАЙЗ-СХІД» на користь ТОВ «Агрофірма «Біловоди» підлягає стягненню 10900 грн 80 коп. компенсації понесених судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Біловоди», яка подана представником – Ткаченком Вадимом Юрійовичем, задовольнити.
Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 грудня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-СХІД» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Біловоди» про визнання укладеною додаткової угоди, визнання відсутнім права оренди та скасування запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-СХІД» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Біловоди» судовий збір в сумі 10900 грн. 80 коп. за апеляційне оскарження рішення суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 25 лютого 2026 року.

Головуючий - А.П.Сидоренко

Судді: О.І.Собина

Д.В.Сізов