Справа № 503/667/25
Провадження №3-в/503/3/26

ПОСТАНОВА

21 квітня 2026 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши клопотання захисника  ОСОБА_1 – адвоката Шепітка Григорія Івановича про відстрочку виконання постанови про накладення на  ОСОБА_1 адміністративних стягнень у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобамиза вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:
Захисник подав до суду вище вказані клопотання посилаючись на ті обставини, що розмір штрафу у 17000 грн є значною грошовою сумою в порівнянні з розміром грошового забезпечення його підзахисного, що становить близько 20000 грн, внаслідок чого сплата останнього в такому розмірі одним платежем не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови ускладнена місцем проходження служби та становитиме для останнього надмірний тягар. В свою чергу виконання його підзахисним своїх військових обов`язків пов`язаних із патрулюванням прибережної зони з метою збиття повітряних цілей (шахедів) передбачає використання для цього ним, як водієм, транспортного засобу. У зв`язку з чим захисник подав до суду відповідне клопотання, в якому просить суд відстрочити виконання постанови Кодимського районного суду Одеської області від 08.01.2026 року у справі № 503/667/25 до припинення перебування  ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
Дослідивши матеріали клопотання суд встановив, що 08.01.2026 року Кодимським районним судом Одеської області у справі № 503/667/25 було винесено постанову, якою  ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і застосовано до нього адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
15.04.2026 рокуОдеський апеляційний суд, за результатом здійснення апеляційного перегляду вище зазначеної постанови, останню залишив без змін.

Нормативно-правове застосування:
Згідно ч.1 ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Відповідно до ч.1 ст. 305 КУпАП, контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.
Згідно ч.1-2 ст. 301 КУпАП, за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.
Відповідно до першого речення ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.
При цьому, відповідно до ч.1 ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цьогоКодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Висновки суду 
– щодо відстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами:
Згідно частини 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII, судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Крім того, ст. 129 Конституції України закріплено, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.
Суд відзначає те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 301 КУпАП, не передбачено можливості відстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, про яке заявлено захисником.
Водночас із цим суд звертає увагу на те, що ч.2 ст. 3171 КУпАП передбачає, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Таким чином  ОСОБА_1  вважається позбавленим права керування транспортним засобом строком на один рік з 15.04.2026 року, коли постанова Кодимського районного суду Одеської області від 08.01.2026 року набрала законної сили за наслідком її апеляційного перегляду Одеським апеляційним судом.
В свою чергу наявність у особи потреби для пересування транспортом саме по собі жодним чином не впливає на необхідність виконання застосованого до неї стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки в противному випадку останнє застосовувалось би лише для осіб, які не потребують використання цього права, та тим самим нівелювало б саму легітимну мету застосування цього виду адміністративного стягнення.
У зв`язку з чим суд вважає, що клопотання захисника про відстрочення виконання постанови в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є безпідставним, внаслідок чого не може бути задоволене судом.

– щодо відстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу:
ЄСПЛ у своєму рішенні від 20.07.2004 року у справі «Шмалько проти України» зазначив, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд), виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися, як неодмінна складова судового розгляду.
Окрім того, ЄСПЛ зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє, а також, що система ефективна законодавчо та практично, а нездатність державних органів вжити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії права на справедливий суд (рішення від 17 травня 2005 року по справі «Чіжов проти України»).
У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.
З огляду на зазначене для надання судом відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу необхідне підтвердження дійсної наявності обставин, передбачених першим реченням ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, до якої відсилають положення ч.2 ст. 301 КУпАП.
Суд відзначає те, що захисником до свого клопотання про відстрочення виконання постанови в часині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафуне додано жодних доказів на підтвердження матеріального становища свого підзахисного, зокрема розміру його доходу, зокрема в тому розмірі, який зазначений у змісті самого клопотання, для підтвердження дійсного існування обставин того, що сплата його підзахисного штрафу одним платежем буде становитиме для останнього надмірний тягар. 
У зв`язку з чим суд вважає, що клопотання захисника про відстрочення виконання постанови в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 301, 304-305, 283-284 КУпАП, суд

постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника  ОСОБА_1 – адвоката Шепітка Григорія Івановича про відстрочку виконання постанови Кодимського районного суду Одеської області від 08.01.2026 року у справі № 503/667/25 про накладення на ОСОБА_1 адміністративних стягнень у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя          Д.В. Вороненко