ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 678/328/26
Провадження № 33/820/268/26

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. за участю секретаря судового засідання Романової А.В.
захисника Пустовіт А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Пустовіт А.С. на постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та 

ВСТАНОВИЛА:

 
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

 
Відповідно до постанови судді, 19.02.2026 року о 22 год. 12 хв. в селищі Летичів, по вул. Савіцького Юрія, 14/3, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу алкотестеру «Драгер Алкотест 6810», та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисникПустовіт А.С. просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Захисник вважає, що під час розгляду справи судом першої інстанції було порушено право Захарова Г.І. на захист та участь у розгляді справи, оскільки матеріали справи не містять належних доказів повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання. Окрім того, в матеріалах справи міститься заява про згоду на отримання судових повідомлень через месенджер - додатки, однак зазначена заява не містить підпису ОСОБА_1 , а тому не може вважатися належним підтвердженням його волевиявлення.
Звертає увагу, що з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, а також акт огляду та направлення на проходження огляду на стан сп`яніння. Невручення зазначених документів свідчить про порушення встановленої законом процедури оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, що ставить під сумнів допустимість отриманих доказів. 
Посилається на те, що з відеозапису вбачається, що після спілкування із ОСОБА_1 працівник поліції відійшов до службового автомобіля, де самостійно оформлював адміністративні матеріали, у той час як ОСОБА_1 не був присутній під час їх складання. При цьому протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння, направлення на огляд та інші процесуальні документи містять відмітку про відмову особи від підпису або ознайомлення з ним. 
Вважає, що такі дії працівників поліції свідчать про істотне порушення процедури оформлення матеріалів адміністративного правопорушення та ставлять під сумнів допустимість складеного протоколу як доказу у справі. 
Зауважує, що з відеозапису не вбачається, що працівником поліції було повідомлено конкретну законну підставу зупинки транспортного засобу, що ставить під сумнів правомірність подальших процесуальних дій працівників поліції.
Вказує, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1  від керування транспортним засобом, що є порушенням ч.1 ст. 266 КУпАП.
На думку захисника, з наявного відеозапису вбачається упереджене ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 , що ставить під сумнів об`єктивність складених ними матеріалів адміністративного провадження. 

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати постанову суддіЛетичівського районного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з наведених в апеляційній скарзі підстав, наголошуючи, що працівники поліції порушили передбачений законодавством порядок огляду водіїв на стан сп`яніння. 
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, поважних причин неприбуття не повідомив, за таких обставин його неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП. 
Заслухавши позицію захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
У поданій апеляційній скарзі захисник Пустовіт А.С. оскаржує порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суддею суду першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.
Судом в ході розгляду справи встановлено, що 19.02.2026 року о 22.12 год. в селищі Летичів, по вул. Савіцького Юрія, 14/3, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу алкотестеру «Драгер Алкотест 6810», та в медичному закладі відмовився.
Суд першої інстанції дійшов висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд, з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препараті, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 596199 від 19.02.2026 року, в якому зафіксовані місце, дата та час вчинення адміністративного правопорушення (а/с 1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого працівником поліції виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager ОСОБА_1 відмовився (а/с 4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зафіксовані виявлені поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), а також, що водій відмовилась від огляду у мед закладі (а/с 5); відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано як факт керування транспортним засобом, так і факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а/с 7).
Вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.
Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, серед яких фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння, які поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
З відеозапису, наданого правоохоронцями вбачається, що поліцейським за допомогою засобів відеозапису зафіксовано, що автомобіль «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Під час розмови із ОСОБА_1 поліцейські виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 , будучи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому медичному закладі, повідомив, що вживав алкоголь та на нього вже був складений протокол про адміністративне правопорушення. При цьому ОСОБА_1 був ознайомлений з тим, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. 
З огляду на зазначене, працівник поліції, виявивши у водія ознаки алкогольного сп`яніння, які відповідають переліку, зазначеному в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, тоді як останній відмовився від огляду.
Таким чином, установивши та зафіксувавши, що у водія ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння та на вимогу правоохоронців усупереч приписам п.2.5 ПДР він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, поліцейськими правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
На переконання апеляційного суду, відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовилась від проходження огляду в установленому законом порядку.
Доводи захисника про неправомірну зупинку поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та неповідомлення про причину зупинки, не заслуговують на увагу.
За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1ПДРУкраїни.
Окрім того, у зв`язку з вторгненням російської федерації на територію нашої держави з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з наступними змінами.
Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.
Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів та вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції кореспондується із обов`язками водія, передбаченими вказаними Правилами дорожнього руху.
Крім того, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівником поліції було повідомлено водію ОСОБА_1 , що причиною зупинки транспортного засобу є те, що надійшла інформація, що даний транспортний засіб причетний до вчинення адміністративного правопорушення. 
Таким чином, працівники поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , діяли в межах своїх повноважень, окрім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху та незгода водія із причинами зупинки транспортного засобу, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння.
Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що у будь-якому випадку, причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, та не може свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.
На підставі цього ж відеозапису, доходжу висновку, що огляд водія було проведено з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП та Інструкції №1452/735.
Також не заслуговують на увагу доводи захисника, що поліцейський не вручив ОСОБА_1 копії акту огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та направлення на огляд в закладі охорони здоров`я, які містяться в матеріалах справи, оскільки невручення акту огляду жодними чином не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, і не може бути підставою для скасування судового рішення.
При цьому апелянт не зазначає, яке істотне значення для розгляду цієї справи має не вручення ОСОБА_1 акту огляду на стан сп`яніння, як це може впливати на вирішення питання щодо допустимості вказаного доказу, а також на спростування факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Що стосується доводів апеляційної скарги про ненадання ОСОБА_1 направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, то вони є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах норм КУпАП, Інструкції № 1452/735 та Порядку №1103, оскільки вказане направлення не підлягає врученню водієві ОСОБА_1 , водій ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, то зазначені обставини не вимагали від поліцейського складати направлення на медичний огляд. 
Згідно п.9 ІІ Розділу Інструкції №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, тобто поліцейський супроводжує водія до лікарні та враховуючи зміст направлення на огляд, направлення поліцейський надає лікарю для проведення огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а не видає водієві на руки.
Доводи захисника щодо неправомірності проведеного працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння вважаю необґрунтованими та такими, що є швидше обраною тактикою захисту. Разом із тим, звертаю увагу, що відповідно до вимог статті 267 КУпАП у разі незгоди ОСОБА_1 з діями працівників поліції, він міг оскаржити такі дії у порядку, передбаченому КАС України або до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі).
Не заслуговують на увагу також доводи захисника, що протокол був складений уповноваженою особою без присутності ОСОБА_1 та йому не було вручено другий примірник, оскільки норм КУпАП, Інструкції № 1452/735 та Порядку №1103 не містять вимог щодо складання протоколу з обов`язковою присутністю водія. 
Згідно відеозапису, працівник поліції запитав ОСОБА_1 , чи буде він ознайомлюватися з протоколом, який від підпису та отримання другого примірника відмовився, при цьому поліцейський повідомив ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього.
Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 не був згоден з діями працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, а також про оскарження ним таких дій у встановленому законом порядку.
Доводи апелянта, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення не може слугувати належним доказом вини в розумінні ст. 251 КУпАП є безпідставними, оскільки протокол складений уповноваженою особою відповідно до ст.254, 256 КУпАП, факт правопорушення підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, які були долучені до протоколу, в тому числі і відеозаписом з бодікамер поліцейських.
Стосовно доводів про відсутність у матеріалах справи документа про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то вони не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, не свідчать про порушення поліцейськими порядку огляду водія на стан сп`яніння та не можуть бути підставами для скасування постанови судді і закриття провадження у справі.
Крім того, як вбачається із відеозапису поліцейський попередив ОСОБА_1 , що подальше керування ним транспортним засобом забороняється.
Не заслуговують на увагу доводи захисника, що під час розгляду справи судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на захист та участь у розгляді справи, оскільки матеріали справи не містять належних доказів повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №596199 від 19.02.2026 року особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  працівниками поліції було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього, а саме, що розгляд справи відбудеться 06.03.2026 року о 09.00 год.  (а/с 1).
Наявним у матеріалах справи відеозаписом підтверджується, що незважаючи на те, що  ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу та інших письмових доказів, він належним чином був повідомлений працівниками поліції про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (а/с 7).
Розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відбувся саме 06.03.2026 року у приміщенні Летичівського районного суду Хмельницької області за відсутності ОСОБА_1 , який у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про поважні причини неявки суду не повідомив (а/с 10).
Також апеляційний суд звертає увагу, що  ОСОБА_1  був обізнаний про складання щодо нього 19.02.2026 року протоколу про адміністративне правопорушення, про призначення даної справи до розгляду на 09.00 год. 06.03.2026 року, про що був повідомлений працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, 23.02.2026 уклав договір про надання правничої допомоги, у судове засідання не з`явився, при цьому його участь не є обов`язковою, захисником подана апеляційна скарга на прийняте суддею рішення у встановлені законом строки, тобто право на захист не було порушено.
До того ж слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.
Доводи апелянта, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції не було допущено порушень норм матеріального чи процесуального права.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначається, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пункт 2.5 яких зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на наведене, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП та у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.
З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Пустовіт А.С., оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Пустовіт А.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя