ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" квітня 2026 р. Справа№ 910/3425/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Мальченко А.О.
суддів: Тищенко А.І. 
Михальської Ю.Б. 

при секретарі судового засідання Линник А.М.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.05.2024
у справі № 910/3425/24 (суддя М.О. Лиськов)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гілден Фінанс»
до Фізичної особи-підприємця Куліченко Оксани Вікторівни
про стягнення 29 950 070,40 грн,
за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання, -

ВСТАНОВИВ:
20.03.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Гілден Фінанс» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Куліченко Оксани Вікторівни про стягнення заборгованості у розмірі 29 950 070,40 грн.
17.04.2024 до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла заява представника позивача про затвердження у справі №910/3425/24 мирової угоди, укладеної між сторонами судового процесу. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2024 у справі № 910/3425/24 затверджено мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гілден Фінанс» та Фізичною особою-підприємцем Куліченко Оксаною Вікторівною про стягнення 29 950 070,40 грн згідно редакції, викладеної у даній ухвалі. Провадження у справі № 910/3425/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гілден Фінанс» до Фізичної особи-підприємця Куліченко Оксани Вікторівни про стягнення 29 950 070,40 грн закрито на підставі п.7 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована нормами статей 46, 192, 231 ГПК України та встановленими судом обставинами відповідності поданої сторонами мирової угоди вимогам законодавства та тим, що умови угоди не порушують прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу на новий розгляд до Господарського суду міста Києва. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує на неправильне застосування статті 192 ГПК України, оскільки майно, щодо якого укладено мирову угоду було придбане під час шлюбу Куліченко Оксани Вікторівни та ОСОБА_1 . Тобто, укладена між сторонами та затверджена судом мирова угода порушує майнові права заявника апеляційної скарги.
Скаржником в апеляційній скарзі також викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що останній не є учасником справи, у зв`язку з чим йому стало відомо про існування оскаржуваної ухвали лише 26.02.2026.
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 поновлено ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 15.05.2024 у справі №910/3425/24, відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд апеляційної скарги на 09.04.2026. Учасникам апеляційного провадження встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 01.04.2026. Ухвалою суду також витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/3425/24.
26.03.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому позивач просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.
Вважає, що права заявника апеляційної скарги не порушуються оскаржуваною ним ухвалою суду та мировою угодою сторін. Згідно з ч. 1 ст. 254 ГПК України, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки. Відповідно до сталої практики Верховного Суду (постанова від 11.07.2023 у справі № 910/1173/22), судове рішення повинно безпосередньо встановлювати, змінювати або припиняти права такої особи.
Позивач зазначає, що оскаржувана ухвала про затвердження мирової угоди стосувалася виключно господарського зобов`язання ФОП Куліченко О.В. перед ТОВ «ГІЛДЕН ФІНАНС».
Також позивач у відзиві наголосив, що в силу вимог ст. 328 ЦК України, він є добросовісним набувачем майна. На момент підписання мирової угоди та її затвердження судом (15.05.2024), у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не було жодних записів про обтяження, арешти чи судові спори щодо зазначених квартир та земельних ділянок. Позивач не зобов`язаний і не має технічної можливості перевіряти сімейний стан контрагента-ФОП, якщо в документах на право власності власником вказана одна особа.
Майно було передано в рахунок реальної заборгованості, підтвердженої первинними документами господарської діяльності. Нерухоме майно було відчужене на підставі Мирової угоди, затвердженої оскаржуваною ухвалою. Дана угода була укладена з метою погашення реальної заборгованості, що виникла в межах господарської діяльності, доходи від якої забезпечували добробут родини.
У постанові від 02.04.2020 у справі № 638/17330/16-ц Верховний Суд наголосив, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, на момент звернення Позивача з даним позовом, об`єкти нерухомості законно відчужені для закриття спільного пасиву (боргу). Таким чином, право власності припинене, а об`єкт поділу в натурі - відсутній.
Апелянт, претендуючи на частку в майні, ігнорує факт того, що вартість «спільного» майна була повністю «поглинута» боргом, який був погашений за рахунок цього ж майна. Згідно з принципом справедливості та рівності прав (ст. 7 СК України), ОСОБА_1 не може претендувати на актив, відмовляючись від участі у погашенні пасиву (спільного боргу), який був забезпечений цим активом. Оскільки Відповідач через відчуження майна зняла з сім`ї тягар солідарного боргу, будь-які майбутні претензії на грошову компенсацію є безпідставними, оскільки «чистий актив» після вирахування боргу дорівнює нулю.
31.03.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін. Зауважує, що апелянтом не надано жодного доказу, який би підтверджував факт його належності до об`єктів спільної сумісної власності подружжя. Зокрема, апелянтом не доведено факту внесення ним грошових коштів у придбання будь-якого зі спірних об`єктів нерухомості, участі у фінансуванні їх придбання чи утримання або ж використання зазначеного майна в інтересах сім`ї або для задоволення спільних сімейних потреб.
Фактично доводи апелянта зводяться виключно до формального посилання на факт перебування сторін у шлюбі на момент набуття окремих об`єктів майна. Водночас, сам по собі факт перебування у шлюбі не є безумовною підставою для віднесення майна до об`єктів спільної сумісної власності, оскільки така правова презумпція підлягає спростуванню.
02.04.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшли додаткові пояснення у справі, у яких останній висловлює свою правову позицію стосовно поданих позивачем та відповідачем відзивів на апеляційну скаргу.
Апелянт зауважує на помилковості позиції позивача, обґрунтованої тим, що позивач є добросовісним набувачем майна за мировою угодою, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості і відповідно позов товариства не має віндикаційного або негаторного характеру. Підставою ж оскарження ОСОБА_1 ухвали суду в апеляційному порядку є можливе порушення судом першої інстанції вимог господарсько-процесуального законодавства. Отже, питання добросовісності придбання позивачем спірного майна не є предметом розгляду в апеляційній інстанції. 
Також, безпідставним є посилання ТОВ «Гілден Фінанс» на статус спірного майна, придбаного Куліченко О.В. та ОСОБА_1 під час їхнього перебування у шлюбі, і нібито належність цього майна на праві власності Куліченко О.В. на момент укладення мирової угоди, оскільки законодавством України передбачена презумпція спільності права власності подружжя. На даний час будь-які судові рішення про визнання права власності на спірне майна за Куліченко О.В. відсутні. Натомість, ТОВ «Гілден Фінанс», не будучи суб`єктом (учасником) первісного набуття спірного майна подружжям ОСОБА_1 та Куліченко О.В. , не має правових підстав посилатися на належність цього майна тому чи іншому подружжю.
Безпідставними є посилання відповідача на те, що все спірне майно на момент укладення сторонами спору мирової угоди та її затвердження судом в дійсності належало їй на праві приватної власності, оскільки предметом даного господарського спору не є питання поділу об`єктів, що відносяться до спільної сумісної власності подружжя, або визнання права власності на такі об`єкти. 
06.04.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/3425/24 до набрання законної сили судовими рішеннями у справі №755/19347/23 та у справі №753/7590/24.
Обґрунтовуючи подане клопотання, відповідач вказує на те, що у провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа №755/19347/23 за позовом ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя та за зустрічною позовною заявою Куліченко Оксани Вікторівни про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю, а саме: квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , майнових прав на квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , житлового будинку АДРЕСА_5 , земельних ділянок, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 , кадастрові номери 3221480701:01:051:0002, 3221480701:01:022:0013, 3221480701:01:022:0014 та квартири АДРЕСА_6 .
Крім того, у провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 753/7590/24 за позовом Куліченко Оксани Вікторівни до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю, а саме, квартири АДРЕСА_7 , квартири АДРЕСА_8 , квартира АДРЕСА_9 , а також майнових прав на квартиру АДРЕСА_10 , квартиру АДРЕСА_11 , квартири АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 .
Водночас, у справі № 910/3425/24 предметом спору є, зокрема, правомірність затвердження ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.05.2024 мирової угоди, укладеної між Позивачем та Відповідачем, відповідно до умов якої Відповідач передав у власність Позивача майно в рахунок погашення боргу з урахуванням штрафних санкцій, у розмірі 29 950 070,40 грн. Зазначене майно входить до наведеного вище переліку (справи №755/19347/23 та № 753/7590/24), а саме, квартири, за адресою: АДРЕСА_14 , за адресою: АДРЕСА_15 , квартира за адресою: АДРЕСА_16 , житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 , квартира за адресою: АДРЕСА_17 , квартира за адресою: АДРЕСА_18 , земельні ділянки за кадастровими номерами: 3221480701:01:051:0002, 3221480701:01:022:0014, 3221480701:01:022:0013, а також майнові права на об`єкти незавершеного будівництва та грошові кошти, сплачені за об`єкти незавершеного будівництва, а саме на квартири: за адресою: АДРЕСА_19 і АДРЕСА_20 , квартира АДРЕСА_21 .
Отже, у кількох судових провадженнях, а саме у справі № 910/3425/24, у справі №755/19347/23 та у справі № 753/7590/24 фактично вирішується питання щодо одного й того ж майна, а також правового режиму такого майна. Це свідчить про наявність між зазначеними справами безпосереднього матеріально-правового та процесуального зв`язку.
Ключовим питанням у справі №755/19347/23 та у справі №753/7590/24 є встановлення обставин щодо наявності чи відсутності у Куліченко Оксани Вікторівни права особистої приватної власності на спірне майно. Саме ці обставини мають вирішальне значення для розгляду справи № 910/3425/24, оскільки від встановлення правового режиму майна (особиста приватна власність чи спільна сумісна власність подружжя) залежить оцінка правомірності розпорядження цим майном, у тому числі шляхом укладення мирової угоди Відповідача з Позивачем.
За доводами відповідача, розгляд справи №910/3425/24 є об`єктивно неможливим до вирішення справи №755/19347/23 та № 753/7590/24, оскільки у межах даного господарського провадження суд має надати оцінку правомірності розпорядження майном, однак така оцінка прямо залежить від встановлення правового режиму цього майна, чи належить воно Куліченко Оксані Вікторівні на праві особистої приватної власності, чи входить до складу спільної сумісної власності подружжя.
Зазначені обставини є предметом розгляду саме у справі №755/19347/23 та у справі №753/7590/24, яка розглядається в порядку цивільного судочинства у Київському апеляційному суді. Саме у цій справі підлягають дослідженню докази щодо підстав набуття майна, джерел його придбання та інших істотних обставин, що визначають правовий режим спірного майна. Північний апеляційний господарський суд у справі № 910/3425/24 позбавлений можливості самостійно встановити такі обставини.
Отже, для належного вирішення спору у цій справі необхідно попередньо встановити обставини, які є самостійним предметом розгляду в іншому судовому провадженні. Таким чином, має місце ситуація, коли встановлення обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору у справі №910/3425/24, є можливим виключно в межах іншого судового провадження, що обумовлює об`єктивну неможливість її розгляду до набрання законної сили рішенням у справі №755/19347/23 та у справі №753/7590/24.
06.04.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшло заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження.
Апелянт вважає безпідставними доводи відповідача про наявність підстав для зупинення провадження у справі, оскільки із матеріалів справи вбачається, що в дійсності предметом спорів у цивільних справах №755/19347/23 та № 753/7590/24 є зустрічні вимоги ОСОБА_1 та Куліченко О.В. про поділ майна, що є об`єктами спільної сумісної власності подружжя. Втім, предметом спору у господарській справі № 910/3425/24 за позовом ТОВ «Гілден Фінанс» є стягнення із ФОП Куліченко О.В. грошових коштів. При цьому, ані сторони ані предмети спорів у вказаних цивільних і господарській справах жодним чином не взаємопов`язані. До того ж, безпосередньо ТОВ «Гілден Фінанс» до моменту затвердження судом оскаржуваної ухвали жодного відношення до спірного майна не мало. 
За приписами п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, на яку посилається заявник, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Наразі, апеляційний суд не переглядає господарську справу №910/3425/24 по суті і, відповідно, предметом апеляційного провадження не є вирішення позовних вимог ТОВ «Гілден Фінанс». Втім, предметом апеляційного розгляду є виключно дотримання судом норм господарсько-процесуального законодавства на момент затвердження мирової угоди, а саме приписів ст. 192 ГПК України щодо неприпустимості порушення умовами угоди прав чи охоронюваних законом інтересів інших осіб.
Надаючи оцінку доводам відповідача щодо необхідності зупинення провадження у справі №910/3425/24, колегія суддів керується таким.
За змістом ч. 5 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 
Предметом спору у справі, що переглядається є стягнення з відповідача грошових коштів за договорами позики, право вимоги за якими набув позивач у порядку уступки. До предмета доказування у справі, що переглядається, не входить з`ясування обставин, пов`язаних із правом власності на нерухоме майно, що є предметом спорів у справах №755/19347/23 та № 753/7590/24.
Предметом апеляційного оскарження, у справі, що переглядається, є ухвала Господарського суду міста Києва від 15.05.2024, якою затверджено мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гілден Фінанс» та Фізичною особою-підприємцем Куліченко Оксаною Вікторівною про стягнення 29 950 070,40 грн, згідно редакції, викладеної у даній ухвалі.
Хоча до предмету мирової угоди сторін входить майно, що є предметом спору у справах №755/19347/23 та №753/7590/24, суд апеляційної інстанції має можливість самостійно з`ясувати обставини, необхідні для вирішення питання про те, чи правильно судом першої інстанції було застосовано норму ст. 192 ГПК України.
А оскільки ч. 5 ст. 227 ГПК України забороняє суду посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення поданого відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі.
Водночас, колегія суддів звертає увагу ТОВ «Гілден Фінанс» та ФОП Куліченко Оксани Вікторівни на можливість укладення мирової угоди на будь-якій стадії судового розгляду спору та виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Тому, по завершенню розгляду спорів у справах №755/19347/23 та №753/7590/24 та встановлення обсягів належності майна, набутого Куліченко О.В. у шлюбі саме їй на праві ПРИВАТНОЇ власності, укласти мирову угоду щодо цього майна.
У судовому засіданні 09.04.2026 представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив ухвалу скасувати та направити матеріли справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду спору по суті. 
Представник позивача та відповідач проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечили, просили суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу, яка постановлена в цілковитій відповідності до вимог закону, - без змін.
У судовому засіданні 09.04.2026 колегією суддів проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
За нормою ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Обговоривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , відзивів на неї, дослідивши докази наявні у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
За змістом ст. 192 ГПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.
До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.
Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.
Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:
1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або
2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Зі змісту поданої позивачем мирової угоди вбачається наступне. 
Так, пунктом 1 мирової угоди сторони погодили, що заявлені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гілден Фінанс» про стягнення суми боргу з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 29 950 070,40 грн (двадцять дев`ять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят тисяч сімдесят гривень 40 копійок) до Фізичної особи-підприємця Куліченко Оксани Вікторівни задовольняються шляхом передання права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Гілден Фінанс» на майно та майнові права на об`єкти незавершеного будівництва та грошові кошти, сплачені за об`єкти незавершеного будівництва.
Пунктом 2 мирової угоди сторони визначили, що Фізична особа-підприємець Куліченко Оксана Вікторівна зобов`язується в рахунок погашення боргу з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 29 950 070,40 грн. (двадцять дев`ять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят тисяч сімдесят гривень 40 копійок) передати право власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Гілден Фінанс» на майно, що належить їй на праві приватної власності, а саме на:
- квартиру загальною площею 46,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_14 , що належить на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 19.05.2022 №742 Куліченко Оксані Вікторівні (РНОКПП: НОМЕР_1 );
- квартиру загальною площею 47,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_15 , що належить на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 13.09.2022 Nє1055 Куліченко Оксані Вікторівні (РНОКПП: НОМЕР_1 );
- квартиру загальною площею 67,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_16 , що належить на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу серія та номер: КПИП-002278 виданий 25.09.2015 Куліченко Оксані Вікторівні (РНОКПП: НОМЕР_1 );
- квартиру загальною площею 68,1 квадратних метрів за адресою: АДРЕСА_22 , що належить на праві власності відповідно до Договору купівлі-продажу серія та номер: КПИП-007351 виданий 02.09.2016 Куліченко Оксані Вікторівні (РНОКПП: НОМЕР_1 );
- житловий будинок загальною площею 59,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 , що належить на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 10.05.2017 №645 Куліченко Оксані Вікторівні (РНОКПП: НОМЕР_1 );
- квартиру загальною площею 66,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_17 , що належить на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 20.03.2012 Куліченко Оксані Вікторівні (РНОКПП: НОМЕР_1 );
- квартиру загальною площею 108,30 кв.м. за адресою: АДРЕСА_18 , що належить на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 04.02.2009 №72 Куліченко Оксані Вікторівні (РНОКПП: НОМЕР_1 );
- земельну ділянку за кадастровим номером: 3221480701:01:051:0002, загальною площею: 0.1123 га за адресою: АДРЕСА_5 , що належить на праві власності відповідно до Договору купівлі-продажу від 10.05.2017 №649 Куліченко Оксані Вікторівні (РНОКПП: НОМЕР_1 );
- земельну ділянку за кадастровим номером: 3221480701:01:022:0014, загальною площею: 0.0767 га за адресою: АДРЕСА_5 , що належить на праві власності відповідно до Договору купівлі-продажу від 10.05.2017 №651 Куліченко Оксані Вікторівні (РНОКПП: НОМЕР_1 );
- земельну ділянку за кадастровим номером: 3221480701:01:022:0013, загальною площею: 0.2498 га за адресою: АДРЕСА_5 , що належить на праві власності відповідно до Договору купівлі-продажу від 10.05.2017 №647 Куліченко Оксані Вікторівні (РНОКПП: НОМЕР_1 ).
Також, Фізична особа-підприємець Куліченко Оксана Вікторівна зобов`язується передати право власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Гілден Фінанс» на майнові права на об`єкти незавершеного будівництва та грошові кошти, сплачені за об`єкти незавершеного будівництва:
- квартиру загальною площею 85,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_23 , майнові права на яку у розмірі 100% відповідно до Договору про участь у фінансуванні будівництва №113 від 14.12.2015 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРРЕСТРАВРАЦІЯ» (ЄДРПОУ 33193413) належать Куліченко Оксані Вікторівні (РНОКПП: НОМЕР_1 );
- квартиру загальною площею 55,29 кв.м. за адресою: АДРЕСА_19 , майнові права на яку у розмірі 100% відповідно до Договору про участь у фінансуванні будівництва №137 25.10.2016 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРРЕСТРАВРАЦІЯ» (ЄДРПОУ 33193413) належать Куліченко Оксані Вікторівні (РНОКПП: НОМЕР_1 );
- квартиру загальною площею 42,56 кв.м. за адресою: АДРЕСА_24 , майнові права на яку у розмірі 100% відповідно до Договору про участь у фонді фінансування будівництва №70-2002/2018-2 від 20.02.2018 з Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЖИТЛО-КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ 35393445) належать Куліченко Оксані Вікторівні (РНОКПП: НОМЕР_1 );
- грошові кошти, сплачені за квартиру, загальною площею 44,40 кв.м. за адресою: АДРЕСА_25 , які у розмірі 100% сплачені відповідно до Попереднього Договору купівлі-продажу квартири 12808/СДР2/097 30.07.2021 року з Публічним акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «ЛІНТЕР» (ЄДРПОУ 38901599, ЄДРІСІ 13300254) належать Куліченко Оксані Вікторівні (РНОКПП: НОМЕР_1 );
- грошові кошти, сплачені за квартиру загальною площею 44,60 кв.м. за адресою: АДРЕСА_26 , які у розмірі 100% сплачені відповідно до Попереднього Договору купівлі-продажу квартири 10324/СДР1/337 від 19.08.2020 з Публічним акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «ЛІНТЕР» (ЄДРПОУ 38901599, ЄДРІСІ 13300254) належать Куліченко Оксані Вікторівні (РНОКПП: НОМЕР_1 );
- грошові кошти за квартиру загальною площею 46,49 кв.м. за адресою: АДРЕСА_27 , які сплачені у сумі 480 879,57 гривень, що становить 48,11% відповідно до Договору про участь у Фонді фінансування будівництва №79-2703/2019-2 від 27.03.2019 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЖИТЛО-КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ 35393445) належать Куліченко Оксані Вікторівні (РНОКПП: НОМЕР_1 ).
На підтвердження наявності у відповідача прав на нерухоме майно та майнових прав на нерухоме майно, що є предметом мирової угоди, сторонами до мирової угоди додано копії договорів купівлі-продажу, копії попередніх договорів купівлі-продажу, а також копію договору про участь у Фонді фінансування будівництва.
Разом з цим, набувачем прав за цими договорами є не фізична особа-підприємець, а фізична особа (громадянинка) Куліченко О.В . Договори безпосередньо укладені у 2009, 2012, 2015-2022 роках.
Апелянтом до апеляційної скарги додано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , відповідно до якого Куліченко О.В. та ОСОБА_1 уклали шлюб 14.12.2002. Ця обставина ТОВ «Гілден Фінанс» та ФОП Куліченко О.В. не заперечується.
Також апелянтом до апеляційної скарги додано копію постанови Київського апеляційного суду міста Києва від 19.03.2024 у справі №753/15709/22, якою заочне рішення Дарницького районного суд міста Києва від 16.05.2023 про задоволення позову та розірвання шлюбу, укладеного між Куліченко О.В. та ОСОБА_1 14.12.2002, залишено без змін. 
Втім, сторонами не заперечується, що усе майно, що є предметом мирової угоди було набуто Куліченко О.В. під час перебування нею у шлюбі з ОСОБА_1 . І позивач, і відповідач у поданих ними відзивах наполягають лише на тій обставині, що це майно було придбане за кошти, отримані Куліченко О.В. внаслідок здійснення нею підприємницької діяльності.
За змістом ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 3 ст. 368 ЦК України також встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Нормою ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.
Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Статтею 369 ЦК України унормовано, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.
А оскільки майно, що є предметом мирової угоди було придбано Куліченко О.В. під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 , то, у силу норм ст. ст. 60, 61 СК України, ст. ст. 368, 369 ЦК України вказані особи є рівноправними власниками цього майна.
Відповідно, до моменту поділу цього майна, укладена між сторонами спору мирова угода, яка була затверджена ухвалою суду від 15.05.2024 порушує права ОСОБА_1 .
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає безпідставними усі доводи ТОВ «Гілден Фінанс», викладені у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . 
Товариство, за власною ініціативою набуло статусу Кредитора у зобов`язаннях, де Куліченко О.В. є Боржником, однак, задовольняючи ці вимоги, Товариство не може порушувати майнові права ОСОБА_1 .
Твердження Товариства про те, що воно є добросовісним набувачем майна за своєю природою є суб`єктивною оцінкою Товариства власних дій. Добросовісність набуває правового значення у спорах, пов`язаних із захистом права власності у межах правових механізмів, встановлених ст. ст. 387, 388 ЦК України. У відзиві Товариство також посилається на ст. 388 ЦК України.
Частина 1 ст. 388 ЦК України вказує, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Як убачається із матеріалів справи, Товариство набуло право власності майно, що в силу вимог норм закону перебуває у спільній сумісній власності подружжя, не на підставі відплатної угоди, а в результаті укладення сторонами та затвердження у подальшому судом мирової угоди, яка є процесуальним інструментом врегулювання спору між сторонами, а не правочином у розумінні ст. 204 ЦК України.
То ж посилання Товариства на ст. 388 ЦК України та «добросовісність» ґрунтуються на помилковому розумінні позивачем норм матеріального права, а також характеру та суті позовних вимог, заявлених ним до відповідача.
Колегія суддів також відхиляє доводи Товариства, викладені у відзиві, обґрунтовані численною судовою практикою у справах про поділ майна подружжя, оскільки питання розподілу майна між Куліченко О.В. та ОСОБА_1 не має правового значення для перегляду оскаржуваної апелянтом ухвали суду, а доводи не спростовують встановленого під час апеляційного розгляду факту належності майна, що є предметом мирової угоди до спільної сумісної власності подружжя.
Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до п.2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до п.п. 3-4 ч.1 ст. 277 ГПК України, є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для затвердження мирової угоди, поданої представником позивача 17.04.2024, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду спору.
Судом першої інстанції неправильно застосовано ст. 192 ГПК України. 
Під час затвердження мирової угоди судом першої інстанції не враховано, що право власності та майнові права на нерухоме майно, що є предметом мирової угоди набуте не фізичною особою-підприємцем Куліченко Оксаною Вікторівною, тобто відповідачем у справі, а як фізичною особою (громадянином).
Колегія суддів враховує, що Куліченко О.В. приховала обставину придбання майна, що є предметом мирової угоди, під час шлюбу з ОСОБА_1 і її дії у цій частині суперечать ст. 13 ЦК України.
Доводи апеляційної скарги у цій частині є обґрунтованими.
Разом з цим, відсутність цієї інформації у суду на час затвердження мирової угоди впливає на те, що умови мирової угоди та її затвердження порушують права ОСОБА_1 , оскільки, як було встановлено під час апеляційного перегляду ухвали, майно, що є предметом мирової угоди було придбано Куліченко Оксаною Вікторівною під час шлюбу з ОСОБА_1 .
За змістом ч.5 ст. 192 ГПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, зокрема, якщо умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.
Отже, на час ухвалення оскаржуваної ухвали суду та затвердження мирової угоди існували підстави, достатні для відмови у затвердженні мирової угоди.
За таких обставин, оскільки оскаржувана ухвала суперечить вимогам ст. 192 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 15.05.2024 підлягає скасуванню, а справа, з огляду на вимоги ч. 3 ст. 271 ГПК України, - направленню до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. 
За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно зі ст. 129 ГПК України у зв`язку з тим, що вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, то витрати зі сплати судового збору покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Гілден Фінанс» та Фізичну особу-підприємця Куліченко Оксану Вікторівну у рівних частинах.
Керуючись ст. ст. 129, 192, 253-254, 269, 271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, суд - 

ПОСТАНОВИВ:
1. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.05.2024 у справі №910/3425/24 - скасувати. 
2. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Гілден Фінанс» від 17.04.2024 про затвердження мирової угоди, - відмовити.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гілден Фінанс» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул. Європейська, буд. 11; ідентифікаційний код: 43845971) та Фізичної особи-підприємця Куліченко Оксани Вікторівни ( АДРЕСА_28 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) по 1664 (одна тисяча шістсот шістдесят чотири) грн 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
4. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання цієї постанови.
5. Матеріали справи №910/3425/24 скерувати до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строки, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 23.04.2026. 

Головуючий суддя А.О. Мальченко 

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська