Справа № 749/259/26
Номер провадження 1-кп/749/44/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року  Сновський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
за участю: 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 42026272320000003, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2026 року відносно: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Єліне, Щорського (нині – Корюківського) району, Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого професійно-технічну освіту, військовозобов`язаного, не депутата, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, осіб похилого віку та людей з інвалідністю, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно ст.. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ст.. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан – це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України почав діяти воєнний стан.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2024 № 283 солдата ОСОБА_4 , призначеного наказом Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 16.09.2024 №116-РС на посаду тесляра 1 відділення заготівлі дерев`яних конструкцій взводу заготівлі дерев`яних конструкцій роти заготівлі дерев`яних конструкцій військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, та визнано таким, що з 21.09.2024 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Відповідно книги видачі зброї та боєприпасів військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 13.08.2025 при проходженні військової служби отримав для службового користування з метою виконання службових (бойових) завдань автоматичну вогнепальну зброю – 5,45 мм автомат АК-74, заводський номер № НОМЕР_2 та 120 набоїв до нього.
Під час проходження військової служби військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації тесляр 1 відділення заготівлі дерев`яних конструкцій взводу заготівлі дерев`яних конструкцій роти заготівлі дерев`яних конструкцій військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.ст. 11, 13, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою, ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки.
Відповідно п.2 розділу Х Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359, військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі.
Пунктом 14 розділу І Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359, передбачено, що залишати стрілецьку зброю та боєприпаси без нагляду заборонено.
Так, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації тесляр 1 1 відділення заготівлі дерев`яних конструкцій взводу заготівлі дерев`яних конструкцій роти заготівлі дерев`яних конструкцій військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 29.09.2025 близько 06:00 год., перебуваючи при виконанні обов`язків військової служби, отримавши у службове користування закріплену за ним зброю – 5,45 мм автомат АК-74, заводський номер № НОМЕР_2 та магазин з 30 набоями до нього, з метою виконання спеціального завдання спільно з іншими військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 на автомобілі «Газель» вибули з пункту тимчасової дислокації підрозділу в АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 .
Рухаючись заданим маршрутом автомобіль марки «Газель» з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , серед яких був солдат ОСОБА_4 , близько 07:00 год. зупинився в АДРЕСА_2 поблизу магазину «АТБ», що по вул.. Шевченка, 72 Б.
Після цього, у цей день та час, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , після зупинки транспортного засобу « Газель», всупереч вимог ст.ст. 11, 13, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.2 розділу Х, п. 14 розділу І Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.09.2005 №359, в умовах воєнного стану, діючи з кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, будучи заздалегідь обізнаним про те, що отриману стрілецьку зброю та боєприпаси військовослужбовець постійно повинен тримати при собі, вийшовши з автомобіля попрямував спільно з іншими військовослужбовцями до магазину «АТБ», залишивши при цьому ввірені йому для службового користування 5,45 м автомат АК-74, заводський номер № НОМЕР_2 та магазин з 30 набоями до нього без нагляду в кузові автомобіля «Газель», на якому прибув.
Приблизно через 15 хв. військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 вийшов з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », підійшов до автомобіля марки «Газель», та не перевіривши наявність ввіреної йому для службового користування зброї 5,45 мм автомату АК-74, заводський номер № НОМЕР_3 та магазину з 30 набоями до нього, сів до автомобіля та спільно з іншими військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 попрямував згідно заданого маршруту до с. Тихоновичі Сновської територіальної громади Корюківського району Чернігівської області.
Як наслідок, 29.09.2025 близько 07:30 год., під час зупинки у с. Тур`я Сновської територіальної громади Корюківського району Чернігівської області військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 виявлено відсутність ввіреної ОСОБА_4 для службового користування зброї 5,45 мм автомату АК-74, заводський номер № НОМЕР_2 та магазину з 30 набоями до нього.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у втраті ввірених для службового користування зброї та бойових припасів внаслідок порушення правил їх зберігання, в умовах воєнного стану, кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 413 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.413 КК України, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 на посаді тесляра 1 відділення заготівлі дерев`яних конструкцій та отримав для службового користування автоматичну вогнепальну зброю автомат АК-74. Зазначив, що 29.09.2025 з метою виконання спеціального завдання спільно з іншими військовослужбовцями на автомобілі «Газель» вибули з пункту тимчасової дислокації підрозділу в с. Жукля до с. Тихоновичі. По дорозі заїхали до магазину «АТБ» в м. Корюківка, де він виходив з автомобіля, залишивши автомат АК-74 та магазин із 30 набоями в кузові транспортного засобу без належного нагляду та не перевіривши їх наявність перед подальшим рухом. У подальшому, під час зупинки в с. Тур`я, було виявлено відсутність ввіреної йому зброї та боєприпасів. Після виявлення відсутності зброї відразу повідомив про факт зникнення зброї старшому групи. Вказав, що усвідомлює свою недбалість, у скоєному щиро кається та просив суд суворо його не карати.
Враховуючи те, що учасники розгляду кримінального провадження не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи беззаперечне визнання вини ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи показання обвинуваченого та дослідивши характеризуючи матеріали, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_4 діяння в ході судового розгляду повністю доведене і правильно кваліфіковане органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, яке виразилося у втраті ввірених для службового користування зброї, бойових припасів внаслідок порушення правил їх зберігання, вчиненому в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України - відсутні. 
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, - є щире каяття.
Суд також враховує, що обвинувачений є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у військовій частині характеризується з позитивної сторони, до адміністративної відповідальності не притягувався, раніше не судимий, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався. 
Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, згідно наявних даних, що він на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та наявність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття, суд вважає, необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 413 КК України у виді позбавленням волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, клопотань від учасників процесу щодо обрання запобіжного заходу не надходило, тому суд не вбачає підстав для його обрання.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94,349, -351,358,368-371,373,376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавленням волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 1 (один) рік.
Відповідно до ч.4 ст. 76 Кримінального кодексу України, командиру військової частини НОМЕР_1 здійснювати нагляд за поведінкою військовослужбовця ОСОБА_4 , а у разі його звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.
У разі звільнення з військової частини, відповідно до вимог ст. 76 Кримінального кодексу України, зобов`язати ОСОБА_4 :
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя         ОСОБА_1