Провадження №	2/447/313/26 	
Справа №	447/3529/25 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
/заочне/ 
30.03.2026 року  м.Миколаїв 

Миколаївський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,
за участю: секретаря судового засідання Стемпель А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал",
до відповідача: ОСОБА_1 ,
про: стягнення заборгованості,

за участю:
представник позивача: не з`явився;
відповідач: не з`явився;

Обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" звернулося до Миколаївського районного суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28.10.2024 №00-10021689 у розмірі 16 618,80 грн.
Ухвалою суду від 06.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 08.12.2025. Також вказаною ухвалою суду задоволено клопотання позивача та витребувано у АТ «Приватбанк» додаткові докази у справі, зокрема інформацію щодо перерахування на картковий рахунок відповідачки кредитних коштів.
В судове засідання 08.12.2025 сторони не з`явилися. Позивач в прохальній частині позовної заяви просив здійснювати розгляд справи без його участі та не заперечив проти заочного розгляду справи. У зв`язку із неявкою сторін в судове засідання 08.12.25 та невиконанням ухвали суду щодо витребування доказів розгляд справи було відкладено на 22.01.26.
У зв`язку із неявкою сторін в судове засідання 22.01.26 та відсутністю в суду доказів повідомлення відповідачки про дату, час та місце розгляду справи, розгляд справи неодноразово відкладався, востаннє на 23.03.2026.
При цьому, поштове відправлення, яким суд направляв відповідачці судову повістку про виклик до суду на 24.02.2026, повернулося на адресу суду з відміткою «закінчення встановленого терміну зберігання» . Суд звертає увагу на те, що поштова кореспонденція направлялась відповідачці на її зареєстровану адресу місця проживання.
06.03.2026 на адресу суду надійшла відповідь від АТ «Приватбанк» щодо надання запитуваної згідно ухвали суду інформації.
В судове засідання 23.03.2026 відповідачка в черговий раз не з`явилася, причин неявки не повідомила.
Суд звертає увагу на те, що згідно з положеннями ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до положень ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Отже, у разі якщо судова повістка направлена судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
При цьому, суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п. 108, 109 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.
Таким чином, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, відсутність відповідача за адресою проживання, на яку направлялася повістка, не може бути перешкодою для розгляду справи.
Відтак, оскільки судову повістку про виклик до суду було направлено відповідачці за зареєстрованою адресою її місця проживання, відповідачка вважається такою, що була належним чином повідомлена про розгляд справи судом.
Окрім цього, відповідачка додатково повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України".
Статтею 43 ЦПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Відповідно до норм ч.ч.1,3,4 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Частиною 1 статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Статтею 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Враховуючи той факт, що відповідачка, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася та не повідомила причин неявки, відзив на позов не подавала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи №447/3529/25 та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Згідно ч.4,5 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи наведені вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 23.03.2026, є дата складення повного судового рішення 30.03.2026. 

Правова позиція позивача.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 17.10.2024 між ТОВ "Макс Кредит" та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-10021689 на суму 7200,00 грн. Для отримання кредиту відповідач зареєструвався на сайті Кредитодавця та отримав доступ до Особистого кабінету. У процесі реєстрації пройшов процедуру ідентифікації та верифікації, дотримуючись підказок відповідного сайту Кредитодавця. Після цього Відповідач ознайомився з чинною редакцією Правил надання коштів у позику, заповнив свої персональні ідентифікаційні дані, визначені як обов`язкові, та вказав суму коштів, яку бажає отримати. Відмова відповідача від проходження верифікації чи не надання інформації та документів необхідних для її проведення має наслідком відмову кредитодавця від встановлення ділових відносин з позичальником та від укладення з позичальником кредитного договору. Згідно з Правилами, до укладення Кредитного договору, Позичальнику для ознайомлення в особистий кабінет надано Паспорт споживчого кредиту. Оскільки Відповідач погодився з умовами, запропонованими в Паспорті споживчого кредиту, шляхом його підписання за допомогою одноразового ідентифікатора, Первісний кредитор сформував та надав Відповідачу оферту щодо укладення Кредитного договору. У кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Відповідач приєдналася до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 46259, що є підтвердженням волевиявлення сторони на укладення правочину. Після вчинення акцепту позичальником, кредитодавцем на кредитний договір накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи із кваліфікованою електронною позначкою часу.
На виконання умов кредитного договору №00-10021689 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «ПрофітГід» на платіжну картку №5363-54XX-XXXX-6472, таким чином кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі.
16.04.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги від 16.05.2025 до Договору факторингу №14052025-МК/ЮнітКапітал від 16.04.2025, ТОВ «Юніткапітал» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 16 618,8 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 7200,00 грн та заборгованості по відсотках 9418,8 грн .
Однак, всупереч умовам Кредитного договору, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Юніт Капітал», ні на рахунок попереднього кредитора, що стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом. 
Просить позовні вимоги задовольнити та стягнути із відповідачки заборгованість за тілом кредиту в сумі 7200,00грн та заборгованість за відсотками в сумі 9418,80грн.
Також, просить стягнути з відповідачки на його користь судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Правова позиція відповідача.
Відповідачка не скористалася своїм процесуальним правом, відзив на позовну заяву не подала.

Фактичні обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що відповідачкою ОСОБА_1 укладено з ТОВ «МАКС КРЕДИТ» договір кредитної лінії №00-10021689 від 17.10.2024, відповідно до умов якого, ТОВ «Макс Кредит» надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Згідно п. 1.2.-1.7. вищевказаного договору, сторонами узгоджено: суму ліміту кредитної лінії (сума кредиту) - 6000,00 гривень; тип кредиту - кредитна лінія (безвідклична); цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту) - на споживчі потреби; строк дії кредитної лінії (строк кредитування) - 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Суму кредиту Кредитодавцю в останній день Строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) - 12.10.2025 згідно з умовами п. 3.5 цього Договору. Позичальник зобов`язаний здійснювати оплату нарахованих процентів в Періодичну дату оплати процентів, а саме: 01.11.2024 та на кожний 15 день після цієї дати протягом Строку кредитування (п. 1.4); тип процентної ставки - фіксована; стандартна процента ставка - 0,94 % від суми кредиту за кожний день користування Кредитом (1.5.1). Знижена процентна ставка становить 0,85% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів, не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користуанням кредитом поспіль, починаючи з першого дня користуання Кредитом. (п.1.5.2). Денна процентна ставка при застосуванні Стандартної процентної ставки з урахуванням комісії (у разі її наявності) дорівнює 1. % (один цілих).
Пунктом 1.6 договору визначено, що кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 20,00 % від Суми кредиту, що складає: 1200,00 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5 цього Договору.
Дати повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та комісії за надання кредиту зазначаються в графіку платежів, який міститься в додатку 1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною (п. 1.4 договору кредитної лінії).
Відповідно до п.1.8.-1.9. договору кредитної лінії №00-10021689 від 17.10.2024, орієнтовна реальна річна процентна ставка за умови користування Кредитом виключно за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 2442,38 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням періду користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою на дату укладення цього Договору становить 2351,57%. Орієнтовна загальна вартість Кредиту за умови користування Кредитом виключно за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 27504,00 грн. Орієнтовна загальна вартість Кредиту за умови користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою на дату укладення Договору становить 27423,00.
Розділом 2 договору кредитної лінії №00-10021689 від 17.10.2024 передбачено порядок укладення договору та надання кредиту.
Згідно з п. 2.1. вищезазначеного договору, для отримання кредиту, позичальник має зареєструватися на сайті компанії та мати доступ до особистого кабінету. При здійсненні реєстрації, позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту. Ідентифікація/верифікація здійснюється у спосіб передбачений Постановою НБУ №107 від 28.07.2020р. «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» (із змінами та доповненнями) та залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації Позичальника: отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних.
Цей Договір укладається Сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п.2.2 Договору).
Рішення щодо укладення Договору приймається Кредитодавцем на підставі інформації, наданої Позичальником із зазначенням повних, точних та достовірних особистих даних та які необхідні для укладення даного Договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних.
Після отримання Позичальником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту, Позичальнику для ознайомлення надається паспорт споживчого кредиту. Позичальник ознайомлюється із запропонованими в паспорті споживчого кредиту умовами кредитування та у разі згоди із ними, підписує його шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п.2.3 Договору).
Після підписання паспорту споживчого кредиту, Кредитодавець формує та надає Позичальнику для ознайомлення оферту щодо укладання Договору. Оферта є пропозицією у розумінні ч.4 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» та, відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» включає умови, що пропонуються до укладення Позичальнику, в тому числі щодо процентів за користування кредитом та строків сплати процентів. Після отримання Позичальником оферти (безпосередньо до накладення електронного підпису) Позичальнику надсилається Одноразовий ідентифікатор.
У разі погодження із запропонованими Кредитодавцем умовами Договору, Позичальник надає Кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття пропозиції Кредитодавця (акцепт) шляхом введення у відповідне поле форми на веб-сайті Кредитодавця електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору який надсилається Кредитодавцем Позичальнику в СМС-повідомленні.
Сторони узгодили, що введення Позичальником одноразового ідентифікатора є підписанням цього Договору відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець надсилає одноразовий ідентифікатор погодженим із Позичальником засобом зв`язку.
Після здійснення акцепту Позичальником, що є укладенням Договору відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», Кредитодавець накладає на Договір, укладений у вигляді електронного документу, кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу.
Пунктом 2.8. передбачено, що кредитодавець зобов`язаний надати Кредит у дату надання/видачі Кредиту: 17.10.2024, сума Кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 6000,00 грн. на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 .
Вказаний договір кредитної лінії №00-10021689 від 17.10.2024 був підписаний відповідачем 17.10.2024 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 46259, який було направлено позичальнику ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_1 17.10.2024 о 22:02:33 год., що підтверджується довідкою про ідентифікацію.
Із паспорта споживчого кредиту до договору №00-10021689 від 17.10.2024 року, який підписано одноразовим ідентифікатором відповідачки, вбачаються основні умови кредитування: тип кредиту - кредитна лінія; сума кредиту 6000,00 гривень, строк кредитування 360 днів, мета отримання кредиту - споживчі потреби, спосіб та строк надання кредиту - безготівкове перерахування Кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) споживача. У паспорті споживчого кредиту наведено також інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, розмір і тип процентної ставки, порядок повернення кредиту.
Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «ПрофітГід» (вул. Кожум`яцька, 12-г, м. Київ, 04071, ЄДРПОУ 39932827), ТОВ «ПрофітГід» як технологічним оператором платіжних послуг було проведено успішні транзакції, зокрема, 17.10.2024 на суму 6000,00 грн. на банківську картку № НОМЕР_2 , емітент АТ «Приватбанк».
З інформації, наданої суду АТ «Приватбанк» на виконання ухвали від 06.11.2025, встановлено, що банківська картка № НОМЕР_2 емітована на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 . На картковий рахунок у період з 17.10.24 по 22.10.24 було зарахування коштів у сумі 6000,00 грн. Номер телефону НОМЕР_1 не був фінансовим номером та не знаходиться в анкетних даних клієнта.
З інформації, наданої ТОВ "Макс Кредит", на банківську картку № НОМЕР_2 емітовану на імя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбулося зарахування коштів в сумі 6000,00 гривень.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Макс кредит», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №00-10021689 від 17.10.2024 станом на 16.04.2025 складає: 16 618,80 грн, яка складається з: 6000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 9418,80 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, 3000,00 грн заборгованість за штрафними санкціями, 1200,00 грн заборгованість за комісіями.
Також судом встановлено, що 16.04.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу № 16042025-МК/Юніт Капітал, строк якого починає свій перебіг у момент підписання 16.05.2025, визначений у п.2.2. цього договору та закінчується 31.12.2026(п.11.1).
Згідно п.1. Договору Факторингу, «Право вимоги» - означає всі права вимоги Клієнта до Боржника за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру боржників на дату відступлення Прав Вимоги, включаючи всі права вимогита засоби захисту прав, які доступні Клієнту у якості кредитора, що виплатили суми Боргу. 
Згідно п.2.2. Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Боргів та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відповідно до Реєстру Боржників та є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників до Договору Факторингу №16042025-МК/ЮнітКапітал від 16.04.2025 клієнт ТОВ «Юніт Капітал» передав, а фактор ТОВ «МАКС КРЕДИТ» прийняв Реєстр Боржників клієнта від 16.04.2025, відповідно до якого загальна сума заборгованості становить 32 169 809 грн. 08 коп.
Відповідно до Виписки з особового рахунку за кредитними договором, укладеними боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до договору факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал від 16.04.25, ТОВ «Юніт Капітал» отримало право вимоги до відповідачки за договором № 00-10021689 від 17.10.2024 станом на 01.10.2025 на суму 19618,8 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту склала 7200,00 грн, заборгованість по відсоткам - 9418,8 грн., заборгованість за штрафними санкціями - 3000 грн. При цьому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №00-10021689 від 17.10.2024 у розмірі 16618, 80 грн.

Оцінка суду.
Судом встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові зобов`язання на підставі договору кредиту, які регулюються ЦК України.
За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Так, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Як визначено ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Окрім того, спірні правовідносини регулюються нормами Законів України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та «Про електронну комерцію».
Зокрема, норми Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», визначають правові та організаційні засади електронної ідентифікації та надання електронних довірчих послуг, права та обов`язки суб`єктів відносин у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг.
Так, згідно ч.2 ст.16 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», до складу електронних довірчих послуг входять: створення, перевірка та підтвердження удосконаленого електронного підпису чи печатки; формування, перевірка та підтвердження чинності сертифіката електронного підпису чи печатки; формування, перевірка та підтвердження чинності сертифіката автентифікації веб-сайту; формування, перевірка та підтвердження електронної позначки часу; реєстрована електронна доставка; зберігання удосконалених електронних підписів, печаток, електронних позначок часу та сертифікатів, пов`язаних з цими послугами. Кожна послуга, що входить до складу електронних довірчих послуг, може надаватися окремо або в сукупності.
Положеннями ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Також, відповідно до ч.ч.12-13 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно положень ст.ст.3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено зміст кредитного договору. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.
Відповідно до статті 1056-1 розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування" (в редакції, яка була чинною на момент укладення кредитного договору) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Водночас, відповідно до п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно положень ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно із положеннями ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
Статтею 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності. Фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог ЦК України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов`язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов`язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред`явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів (послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника.
Відповідно до положень ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч.1,2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.
Згідно із положеннями ч.1 ст.81, ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як встановлено судом, між первісним кредитором ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 17.10.2024 було укладено договір кредитної лінії №00-10021689, за умовами якого відповідачка отримала кредитні кошти в розмірі 6 000,00грн шляхом зарахування таких коштів на платіжну картку.
Також судом встановлено, що у зобов`язанні за договором № 00-10021689 від 17.10.2024 року укладеним між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачкою відбулась заміна кредитора внаслідок належного відступлення права вимоги від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «Юніт Капітал», тому останній має право на звернення до суду з цим позовом.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Макс кредит», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №00-10021689 від 17.10.2024 станом на 16.04.2025 складає: 16 618,80 грн, яка складається з: 6000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 9418,80 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, 3000,00 грн заборгованість за штрафними санкціями, 1200,00 грн заборгованість за комісіями.
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 00-10021689 від 17.10.2024 наданої ТОВ «Юніт Капітал», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №00-10021689 від 17.10.2024 станом на 01.10.2025 складає 19618,80 грн, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7200,00 грн, заборгованість за процентами 89418,80 грн., за штрафними санкціями - 3000 гривень.
Згідно позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість ка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 7200,00грн та заборгованості за відсотками в сумі 9418,80грн. 
В той же час, суд зазначає, що  відповідно до п.1.2 договору кредитної лінії №00-10021689 від 17.10.2024, сума ліміту кредитної лінії складає 6 000 грн. Доказів стосовно збільшення тіла кредиту матеріали справи не містять, а тому суд не погоджується з сумою заборгованості в частині тіла кредиту.
З урахуванням викладеного, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідачки заборгованість за договором кредитної лінії №00-10021689 від 17.10.2024 в розмірі 15 418,80 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 6000,00 грн, заборгованість за відсотками 9418,80 грн.

Судові витрати.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн.
Враховуючи, що позов задоволено частково, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2247,76 гривень.
Окрім цього, позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень.
Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі №15/8/203/20.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 (провадження №12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, представником позивача представлено суду договір про надання правової допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, додаткову угоду №25770872181 до Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 01.10.2025, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю КС№7073/10 на ім`я Соломко О.В.; копію довіреності.
Однак, суд враховує складність справи про стягнення кредитної заборгованості, її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, матеріальний стан сторін та інші обставини, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, вважає за належне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 3000,00 грн.
Керуючись статями 10-13, 49, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 282, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за договором кредитної лінії №00-10021689 від 17.10.2024 в розмірі 15 418,80 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» сплачену суму судового збору в сумі 2247,76 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», юридична адреса: 01024, м.Київ, вул. Рогнідинська, буд.4, літера А, оф. 10, код ЄДРПОУ 43541163;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .
Повне рішення складено 30.03.2026.

Суддя   Роман ДЖУС