Справа № 530/440/26
Номер провадження 1-кп/530/132/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" квітня 2026 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого – судді      ОСОБА_1 
за участю: секретаря судового засідання    ОСОБА_2 
прокурора        ОСОБА_3 
обвинуваченого       ОСОБА_4 
захисника        адвоката ОСОБА_5 

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Зіньків Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в №12026175490000016 від 25.01.2026 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новий Донбас Добропільського району, Донецької області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, має середню освіту, одружена, не працює, має на утриманні п"ятеро неповнолітніх дітей, раніше не судима
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України, 
В С Т А Н О В И В:

В один із днів в середині жовтня місяця 2023 року (більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим) у ОСОБА_4 , якій було необхідне посвідчення водія, виник злочинний намір, спрямований на підроблення офіційного документа, а саме посвідчення водія, з метою його подальшого використання. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на підробку офіційного документа, ОСОБА_4 через всесвітню мережу «Інтернет» знайшла оголошення з надання послуг по виготовленню та продажу посвідчення водія.
Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на підробку офіційного документа, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою особою, шляхом здійснення листування та телефонних розмов, замовила собі посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 10.11.2023 ТСЦ 8044, з відкритою категорією «В», під час цього узгодила оплату вартості підробленого офіційного документу та усвідомлюючи, що в посвідчення водія будуть внесені завідомо неправдиві відомості, які не відповідають дійсності, передала необхідні особисті дані, а саме: копію свого паспорта громадянина України, фотографію особистого підпису та власну фотографію для внесення його даних до підробленого посвідчення водія.
Після цього, невстановлена особа у невстановленому місці та у невстановлений час виготовила посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 10.11.2023 ТСЦ 8044, з відкритою категорією «В», яке згідно висновку судової технічної експертизи документів СЕ-19/117-26/1994-ДД від 27.01.2026 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, після чого надіслала ОСОБА_4 , вищезазначене посвідчення водія на відділення ТОВ «Нова Пошта», яке ОСОБА_4 особисто забрала.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у підробленні посвідчення водія, яке видається визначеною державною установою та надає відповідні права особі, яка його використовує, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.
Продовжуючи свої протиправні дії, 24.01.2026 ОСОБА_4 , будучи учасником дорожнього руху в якості водія легкового автомобіля «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по вул.Свято-Михайлівській в с-щі Опішня Полтавського району Полтавської області, була зупинена працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області для перевірки документів. В цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на використання завідомо підробленого посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , яке згідно висновку судової технічної експертизи документів СЕ-19/117-26/1994-ДД від 27.01.2026 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, надала завідомо підроблене посвідчення водія на своє ім`я працівникам Національної поліції, тим самим використавши його.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Під час досудового розслідування між прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_4 09 березня 2026 року була укладена угода про визнання винуватості за участі адвоката та надана до суду. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 3 ст.358 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч.4 ст.358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень). 
Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим , призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).
Кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною, віднесені за ч.4 ст. 358 КК України до кримінального проступку, за ч.3 ст.358 КК України до кримінального правопорушення невеликої тяжкості , а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання. ЇЇ захисник адвокат ОСОБА_5 прохав затвердити укладену угоду та призначити обвинуваченій покарання з іспитовим строком.
Виходячи з вище викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі адвоката. Враховуючи ті факти, що обвинувачена ОСОБА_4 щиро кається, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, та відсутність обтяжуючих обставин - то суд приходе до висновку про можливість визначити обвинуваченій покарання згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання з мінімальним іспитовим строком.
Процесуальні витрати по справі 3119 грн 90 коп. за проведення судових експертиз – стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ( прізвище до укладення шлюбу з ) – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -
у х в а л и в :
Угоду від 09 березня 2026 року по кримінальному провадженню №12026175490000016 від 25.01.2026 року про визнання винуватості укладену між прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі адвоката ОСОБА_5 - затвердити.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити узгоджене покарання 
за ч.3 ст.358 КК України - у виді одного року позбавлення волі
за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень), 
на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один ) рік .
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Процесуальні витрати по справі у сумі 3119 грн. 90 коп. (три тисячі сто дев`ятнадцять гривень дев`яносто копійок ) стягти з ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 

Суддя -           ОСОБА_1