17.04.2026 Справа № 756/12967/25
Справа № 756/12967/25
Провадження № 2/756/1013/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
17 квітня 2026 року Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Жука М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту Патрульної Поліції до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу,
у с т а н о в и в:
У серпні 2025 року ДПП звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу.
В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 19.09.2023 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДПП 328 462 грн. 89 коп. матеріальної шкоди та 4 875 грн. 83 коп. судових витрат.
30.01.2024 державним виконавцем відкрито виконавче провадженням в межах якого до ДПП було зараховано кошти на загальну суму 128 525 грн. 46 коп. 
Оскільки вищевказане рішення суду відповідачем не виконується, ДПП просить суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 48 207 грн. 35 коп. інфляційних втрат та 12 760 грн. 62 коп. трьох процентів річних.
Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження).
Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, йому був наданий строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. 
За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення розгляду справи на підставі наявній в ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).
Судом установлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 19.09.2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДПП 328 462 грн. 89 коп. матеріальної шкоди та 4 875 грн. 83 коп. судових витрат.
30.01.2024 державним виконавцем Оболонського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 756/11065/20 від 17.01.2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДПП 328 462 грн. 89 коп. матеріальної шкоди та 4 875 грн. 83 коп. судових витрат.
Згідно виписок з рахунка ДПП на їх рахунок було зараховано кошти, стягнуті з ОСОБА_1 по ВП № НОМЕР_2 26.02.2024 у розмірі 89 825 грн. 46 коп., 19.04.2024 у розмірі 9 000 грн. 00 коп., 11.06.2024 у розмірі 4 500 грн. 00 коп., 16.08.2024 у розмірі 900 грн. 00 коп., 04.09.2024 у розмірі 900 грн. 00 коп., 08.10.2024 у розмірі 900 грн. 00 коп., 06.11.2024 у розмірі 900 грн. 00 коп., 18.06.2025 у розмірі 21 600 грн. 00 коп.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 12.11.2023 по 21.08.2025 вбачається, що сума інфляційних втрат від суми заборгованості, з урахуванням оплат становить 48 207 грн.35 коп, а сума 3 процетів річних становить 12 760 грн. 62 коп.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Відтак положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30.03.2016 року у справі №6-2168цс15, а також підтверджена постановою Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі №718/2080/17-ц.
Крім того, в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №459/3560/15-ц зазначено, що оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Враховуючи, що станом на час розгляду справи заборгованість ОСОБА_1 перед ДПП не сплачена, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2023 у повному обсязі не виконано, при цьому суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про сплату йому відповідачем трьох процентів річних та інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості, передбачених ст. 625 ЦК України є правомірними, а тому підлягають задоволенню.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд,
в и р і ш и в:
Позов Департаменту Патрульної Поліції до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Департаменту Патрульної Поліції (адреса місцезнаходження: 03068, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, код ЄДРПОУ 40108646) 48 207 грн. 35 коп. інфляційних втрат, 12 760 грн. 62 коп. трьох процентів річних та 3 028 грн. судового збору, а всього 63 995 (шістдесят три тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 97 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя