Справа № 127/1579/26 
Провадження № 2-а/127/21/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"13" березня 2026 р.	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Каленяк Р.А. розглянувши в порядку спрощеного судового провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та інспектора 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Бабича Івана Миколайовича, про скасування постанови серії ЕНА № 6484226 від 08.01.2026, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ДПП та інспектора 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Бабича І.М., про скасування постанови серії ЕНА № 6484226 від 08.01.2026, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП.
Позивач мотивував адміністративний позов наступним.
08 січня 2026 року інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області Бабичем І.М., який викрикуючи не зрозумілі фрази у вікно, не виходячи з службового автомобіля, було зупинено його на тротуарі, біля будинку № 30 по вул. Андрія Первозванного м. Вінниця та повідомлено про нібито порушення мною вимог п. 4.14.г Правил дорожнього руху, а саме зазначено, що я (пішохід) вчинив перехід проїзної частини поза пішоходним переходом.
З даною постановою я не згодний, так як зазначеного у ній правопорушення не вчиняв, факти зазначені у згаданій вище постанові від 08.01.2026 не відповідають дійсності, оскільки я рухався по тротуару вул. Андрія Первозванного, м.Вінниці в напрямку будинку, де розташоване відділення Нової Пошти № 37.
Під час винесення постанови відповідач не розібрався із ситуацією, яка сталася, та належним чином не дослідив всіх обставин справи. Відповідач порушив вимоги статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. В даному випадку потрібно зазначити, що відповідач не дослідив склад адміністративного правопорушення, а саме його суб`єктивну сторону, обов`язковою ознакою якої є вина, яка має бути доведена..
На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.
Також позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором поліції грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано її пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Справи незначної складності визначаються ч. 6 ст. 12 КАС України.
Згідно із ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Ухвалою суду від 28.01.2026 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Від представника відповідача Ковальчука Д.О. надійшов відзив на позовну заяву. З відзиву на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що під час патрулювання 08.01.2026 року о 22 год. 00 хв. по вул. Андрія Первозваного, 30 в м. Вінниця інспектором роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Бабичем Іваном Миколайовичем було виявлено громадянина ОСОБА_1 , який здійснив перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, чим порушив п. 4.14.г) ПДР України. Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст. ст. 33 та 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 6484226 за ч. 1 ст. 127 КУпАП.
Крім того, разом із відзивом на адміністративний позов надано диск з відеофіксацією скоєного правопорушення. 
16.02.2026 позивачем було подано до суду відповідь на відзив у якому останній зазначив, що наданий відповідачем відеозапис не містить фіксації вчинення ним правопорушення та не зазначений у спірній постанові, а тому є неналежним доказом.
Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 08 січня 2026 року о 21:59 годині в м. Вінниця, вул. Первозванного (Стахурського) 30, пішохід ОСОБА_1. здійснив перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, чим порушив п. 4.14.г) ПДР України.
Інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Бабичем І.М., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6484226, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 1 ст. 127 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КабінетуМіністрів України№ 1306від 10жовтня 2001 року.
Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.
Відповідно до статті 14 зазначеного Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.
Пішохід особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватися вимог цього дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватися вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.1 зазначених правил встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
За змістом ч. 1 ст. 127 КУпАП, непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 4.14 г) Правил дорожнього руху України, пішоходам забороняється переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири та більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.
Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
За змістом п.п. 1-2 ч. 1ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Крім того, згідно із п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Положеннями ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 23 Закону № 580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч. 1 ст. 127 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП, без складання відповідного протоколу.
Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 1 ст. 127 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.
Згідно із нормами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Під час розгляду справи судом досліджено відеозапис з нагрудної камери щодо подій, які мали місце 08.01.2026 за участю ОСОБА_1 , який наданий відповідачем разом із відзивом на позов (оптичний диск DVD-R).
Так, суд вважає, що доводи позивача про те, що йому не було забезпечено право на захист під час розгляду справи; що постанова не містить всіх необхідних реквізитів, в тому числі даних про застосування відеофіксації та долучення до постанови від 08.01.2026 відеозапису, - спростовуються даними відеозапису, який переглянутий судом та дослідженою постановою серія ЕНА № 6484226.
Між тим, за результатами досліджених доказів та встановлених обставин, суд вважає, що постанова від 08.01.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП підлягає до скасування із закриттям провадження по адміністративній справі. Так, незважаючи на здійснення працівниками поліції відеофіксації, але жодних належних, допустимих та переконливих доказів не надано до суду, якими зафіксовано факт переходу ОСОБА_1 проїзної частини поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири та більше смуг для руху в обох напрямках. Крім того, не було й зафіксовано, що дорога має розділювальну смугу або дорога має чотири та більше смуг для руху в обох напрямках. Не знайшли свого підтвердження доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, про те, що ОСОБА_1 , начебто, під час розгляду 08.01.2026 справи, визнав свою провину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, з огляду на дані відеозапису та позицію позивача, що міститься у позовній заяві.
Отже, за відсутності доказів провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП, постанова від 08.01.2026 підлягає до скасування, а провадження по адміністративній справі до закриття.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає відшкодуванню сплачений позивачем при подачі даного позову до суду судовий збір в розмірі 532,48 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 122, 293 КУпАП, ст. 90, 77, 227, 228, 241 - 246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6484226 від 08.01.2026, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП.
Провадженні по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити, зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 532,48 (п`ятсот тридцять дві) гривні 48 копійок судового збору).
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
Відповідач 1: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, код ЄДРПОУ 40108646, адреса: вулиця Федора Ернста, 3, місто Київ, 03048.
Відповідач 2: інспектор 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції Бабич Іван Миколайович, службова адреса: 21010, місто Вінниця, вулиця Ботанічна 24.
Суддя