МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2026 р. 	№ 400/14036/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до відповідача	Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, 	
про	визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,	
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, за весь час затримки по день часткового розрахунку 08.12.2025 року по виплаті пенсійних виплат, у період з 01.02.2016 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, за весь час затримки по день часткового розрахунку 08.12.2025 року по виплаті пенсійних виплат, у період з 01.02.2016 року у розмірі 11 566,00 грн
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на виконання рішення суду відповідачем на виконання рішення суду було нараховано позивачу пенсію за період з 01.02.2016 року, але виплату в сумі 11 566 грн. проведено з порушенням строку їх виплати 08.12.2025 року, при цьому відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу компенсацію втрати частини доходів, хоча несвоєчасна виплата виникла саме з вини відповідача.
Ухвалою від 31.12.2025 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін у судове засідання).
Відповідач надав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що різниця між отриманою пенсією та донарахованою за рішенням суду є разовою виплатою, нарахованою на виконання рішення суду, тому відповідно до Закону № 2050 не підлягає компенсації. Позивачу пенсія виплачується своєчасно та у терміни, встановлені законодавством. Суми нарахованої, але не виплаченої пенсії Позивача за попередні періоди відсутні, а отже підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною їх виплатою відсутні.
Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. 
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.07.2025 року у справі №400/2136/25, зокрема зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести з 01.02.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 та виплачувати йому пенсію з 01.02.2016 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.06.2020 року №12/4024, з врахуванням підвищення пенсії в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність згідно частини 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-XII та з врахуванням щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття у розмірі 40 гривень згідно абзацу третього статті 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» від 16.03.2004 року №1603-IV, без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність .
Відповідач на виконання зазначеного рішення суду провів перерахунок пенсії, сума недоплати якої склала 11 566, її виплату забезпечено відповідачем в період з 01.02.2016 року по 08.12.2025 року.
Через не нарахування відповідачем компенсації втрати частини доходів, позивач звернувся до відповідача із заявою.
Відповідач листом від 3.12.2025 року повідомив позивача, що виплата пенсії на виконання рішення суду була забезпечена у встановлені законодавством строки, рішенням суду не покладалось обов`язку на відповідача щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів, відтак підстави для її виплати відсутні.
Позивач непогоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплати цьому компенсації втрти частини доходів, звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ (далі Закон № 2050) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі Порядок № 159).
Згідно зі статями 1, 2 Закону № 2050 підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
Умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050 та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постанові від 14.04.2021 року у справі № 465/322/17.
Крім того, згідно з положеннями статті 4 Закону № 2050 виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до статті 6 Закону № 2050 компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету. З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Аналогічна правова позиція викладе року у справі № 140/1547/19.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2016 та 08.12.2025 року виплачено недоплачену суму пенсії 11 566 грн.
Отже, несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням позивачу пенсії Пенсійним фондом, що встановлено судовим рішенням, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, а тому позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.
При цьому, суд зазначає, що позивач вказує про частковий розрахунок, тоді як відповідачем було виплачено на виконаня ріщення суду 08.12.2025 року за період з 01.02.2016 року, тобто різницю суми між отриманою пенсією та донарахованою за рішенням суду відповідачем було виплачено саме 08.12.2025 року, тобто 08.12.2025 року – дата остаточного розрахунку. 
Щодо посилання позивача на постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2022 року по справі № 420/22512/21, Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2022 року по справі № 580/5433/21, то суд зазначає, що по-перше, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України), а по-друге, зазначені висновки в постановах судів апеляційної інстанції стосуються інших правовідносин, зокрема виплати пенсії у порядку та строки відповідними пунктами Постанови № 103. В даному ж випадку, спірні правовідносини виникли щодо несвоєчасної виплати пенсії, нарахованої на виконання рішення суду, підстави та період, не обумовлені постановою КМУ № 103.
На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, код ЄДРПОУ 13844159) – задовольнити частково. 
2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не проведення ОСОБА_1 з 01.02.2016 року по день фактичного розрахунку – 08.12.2025 року нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати при здійсненні виплати пенсії у розмірі 11566 грн, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.07.2025 року у справі № 400/2136/25.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_1 за період 01.02.2016 року по 08.12.2025 року нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати при здійсненні виплати пенсії у розмірі 11566 грн, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.07.2025 року у справі № 400/2136/25.
4. В решті позовних вимог – відмовити. 

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 23.03.2026 року.

Суддя О.В. Малих