Справа № 522/17561/25-Е
Провадження № 2/522/2874/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року         м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Павлик І.А.
за участю:
секретаря судового засідання – Запольської А.М.,
сторони в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди в сумі 242 567,90 грн,
ВСТАНОВИВ:
04.08.2025 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Виконавчого комітету Одеської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди в сумі 248 567,90 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 13.06.2025 близько 14:50 за адресою: АДРЕСА_1 , відбулося падіння дерева на автомобіль марки Toyota RAV4, державний номер: НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , в результаті чого вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а саме: деформовано панель даху, підсилювачі даху (передній, центральний, задній), ліве заднє крило, двері задка, каркас даху з лівого боку, підсилювач бокового скла заднього лівого крила; розбито вітрове скло, скло дверей задка, ліве бокове заднє скло; зруйновано облицювання панелі даху, облицювання скла дверей задка (ліве), заднє 1 з 13 облицювання лівого релінгу, самі релінги даху (лівий і центральний), а також зафіксовано порушення геометричних параметрів отвору дверей задка, у салоні виявлені пошкодження декоративних частин, що було зафіксовано працівниками відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області в ЄО № 18994 від 13.06.2025, що підтверджується рапортом Управління патрульної поліції в Одеській області від 13.06.2025, заявою ОСОБА_1 від 13.06.2025, поясненнями ОСОБА_1 від 13.06.2025. 
Право приватної власності Позивача на автомобіль марки Toyota RAV4, державний номер: НОМЕР_1 підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Згідно отриманого Висновку експерта № 039-СЕ/25 транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу Toyota RAV4, державний номер: НОМЕР_1 від 17.07.2025, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota RAV4, державний номер: НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок падіння дерева, яке відбулось 13.06.2025 визначається рівною 236 567,90 грн. 
Крім того, в результаті падіння дерева, Позивач зазначає, що вона зазнала переживань, пов`язаних з порушенням її права користування автомобілем, що вочевидь вимагає непередбачуваних витрат на відновлювальний ремонт цього транспортного засобу, послуги транспорту, неможливість використання його за призначенням до теперішнього часу, що, в свою чергу, створює незручності родині, це змінило звичайний та зручний спосіб їх пересування, а також швидкість вирішення щоденних та поточних проблем. Завдану моральну шкоду Позивач оцінює у розмірі 6 000,00 грн.
11.08.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
15.08.2025 від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування клопотання представник відповідача посилається на те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі вимагають проведення судового засідання з викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
18.08.2025 від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Зазначає, що пріоритетним є швидке вирішення цієї справи, що дозволить скоріше відновити порушені права позивача.
21.08.2025 ухвалою суду клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено частково та вирішено проводити розгляд справи № 522/17561/25-Е за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
01.10.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що Виконавчий комітет Одеської міської ради заперечує проти задоволення позовної заяви, позовні вимоги не визнає, вважає їх не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 
Виконавчий комітет Одеської міської ради не є належним відповідачем у даній справі. Повноваженнями щодо визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» наділені саме міські ради і тільки у випадку, якщо не створено відповідних виконавчих органів та комунальних підприємств. 
Виконавчий комітет Одеської міської ради наголошує, що Одеська міська рада реалізувала вимоги ч. 1 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», створивши відповідні виконавчі органи, а також комунальні підприємства, відповідальні за благоустрій населеного пункті, відповідно, проведення конкурсів на визначення балансоутримувачів об`єктів благоустрою не є необхідною умовою реалізації повноважень органів місцевого самоврядування у сфері благоустрою. 
Так, на виконання рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 23.01.2025 року № 14 «Про внесення змін до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 28 листопада 2024 року № 1022 «Про забезпечення належного утримання та благоустрою території загального користування міста Одеси», Правил благоустрою території міста Одеси у новій редакції, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року № 1631-VI, зі змінами, прийнято розпорядження Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради «Про закріплення за комунальними підприємствами житлово-комунального сервісу території загального користування для належного утримання» від 27.01.2025 року № 55/01-06, яким вирішено, зокрема:- закріпити за Комунальним підприємством «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки», що здійснює свою діяльність на території Хаджибейскього району міста Одеси, території загального користування для їх утримання відповідно до додатків до вказаного розпорядження; 
Так, відповідно до додатку № 1 до вказаного розпорядження Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради територію загального користування за адресо.: м. Одеса, вул. Євгена Танцюри, 40 (колишня назва – вул. Генерала Петрова) включена до переліку закріплених за Комунальним підприємством «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» 
Відтак, враховуючи, що територія за адресою: м.Одеса, вул. Євгена Танцюри, 40, закріплена за Комунальним підприємством «ЖКС «Черьомушки», саме воно і є належним відповідачем у даному спорі та відповідальною особою за завдану позивачці шкоду.
У висновку експерта зазначено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 183 023,91 грн., водночас повна вартість відновлювального ремонту становить 433 437,56 грн. 
Таким чином, вказаний розрахунок висвітлює вартість завданої шкоди, з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу, оскільки автомобіль позивачки станом на момент падіння перебував в експлуатації понад 20 років. 
При цьому, у висновку експерта зазначено, що результати дослідження дозволяють зробити висноков про те, що ринкова вартість автомобіля TOYOTA RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок падіння дерева, яка відбулась 13.06.2025, без коригування по пробігу, визначити який не представлялось можливим на дату огляду, визначається рівною 236 567, 90 грн. Однак, відповідно до розділу «Визначення загального стану, комплектності та укомплектованості КТЗ і його складових частин» висновка експерта, одометр технічно справний. Фактів його заміни чи втручання не встановлено. Зазначені його свідчення не викликають сумніви з точки зору їх достовірності та визначають величину фактичного пробігу – ПФ. 
У висновку експерта не зазначено причин неможливості встановлення показань одометра, враховуючи, що вказані показання є вкрай важливими з огляду на експлуатацію автомобіля понад 21 рік, та враховуючи, що вказані показники прямо впливають на розмір відшкодування. Таким чином, можна зробити цілком логічний висновок про намір як позивачки так і судового експерта приховати фактичний розмір «пробігу» автомобіля з метою підвищення розміру відшкодування.
З огляду на це, Виконавчий комітет Одеської міської ради зазначає, що відповідно до інформації, зазначеної у висновку експерта, середня ціна продажу аналогічного автомобіля TOYOTA RAV4 2.0 VVT-s 5dr (XA2) 110 кВт., 2003 року випуску становить 6400 доларів США (що приблизно становить 266 500 грн.). Вбачається, що заявлений розмір до відшкодування – 236 567, 90 грн. фактично є розміром вартості аналогічного транспортного засобу до завданих пошкоджень, однак фактично розмір завданої шкоди, відповідно до висновка експерта становить 183 023,91 грн. 
Зважаючи на зазначене, можна дійти до висновку, що автомобіль є знищеним, проте жодних доказів такого ані матеріали справи, ані висновок експерта не містять.
Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, спрямованими на неправомірне отримання коштів із бюджету Одеської міської територіальної громади. При цьому, відповідальну особу за утримання території та зелених насаджень, розташованих на ній за адресою: м. Одеса, вул. Євгена Танцюри, 40, – КП «ЖКС «Черьомушки» навіть не залучено до участі у справі як належного відповідача.
13.10.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначає, що повністю відхиляють заперечення Відповідача та надають суду свої пояснення, міркування та аргументи.
Зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що позиція Відповідача ґрунтується лише на одному документі – акті комісійного обстеження території від 28.08.2025, який складено Департаментом з благоустрою міста Одеської міської ради, із залученням працівників Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міськзелентрест».
Зазначений акт комісійного обстеження території від 28.08.2025, який складено вже після відкриття провадження по справі, виключно для створення необхідної доказової бази, складом комісії, в яку входили представники департаментів та підприємств Одеської міської ради, що перебувають в тому чи іншому підпорядкуванні/залежності у Виконавчого комітету Одеської міської ради, та на думку Відповідача, має бути доказом того, що Позивач звернулась до неналежного відповідача по цій справі.
З тексту акта не вбачається, на підставі чого представник Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради дійшов висновку, що зазначена територія, на якій росло дерево, що впало на авто Позивача, закріплена за КП «ЖКС «Черьомушки». Крім цього, заслуговує уваги, що сам лист тієї ж Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради № 2998/01-20 від 10.09.2025, доданий Відповідачем до відзиву, не містить жодного підтвердження цієї інформації. Так само і відповідь на адвокатський запит Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради (лист № 2401/01-20 від 21.07.2025) не містить інформації, що балансоутримувачем або обслуговуванням зазначеного дерева був КП «ЖКС «Черьомушки».
Позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі.
03.02.2026 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача.
03.02.2026 сторони в судове засідання не з`явились.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних подстав.
Судом встановлено, що автомобіль марки Toyota RAV4, державний номер: НОМЕР_1 на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
13.06.2025 близько 14:50 за адресою: м. Одеса, вул. Євгена Танцюри (Генерала Петрова) буд. 40, відбулося падіння дерева на автомобіль марки Toyota RAV4, державний номер: НОМЕР_1 , в результаті чого вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження, 
Факт падіння дерева та настання механічних пошкоджень автомобілю позивача було зафіксовано працівниками відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області в ЄО № 18994 від 13.06.2025, що підтверджується рапортом Управління патрульної поліції в Одеській області від 13.06.2025, заявою ОСОБА_1 від 13.06.2025, поясненнями ОСОБА_1 від 13.06.2025. 
Згідно отриманого Висновку експерта № 039-СЕ/25 транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу Toyota RAV4, державний номер: НОМЕР_1 від 17.07.2025, середня вартість аналогічного автомобіля становить 265 523,20 грн; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota RAV4, державний номер: НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок падіння дерева, яке відбулось 13.06.2025 визначається рівною 236 567,90 грн.
Згідно з інформації Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів у листі № 9914-1-555/9914-10 від 24.06.2025, яким повідомлено, що погодні умови 13.06.2025 за період часу 12:00 – 15:00 годин в м. Одеса за даними спостережень метеостанції Одеса, Французький бульвар, 89. 13.06.2025 (12:00 – 15:00) були такі: видимість: 20 км. Без опадів. Вітер: захід – південний захід з переходом на захід – північний захід, 3 м/с, пориви 14 м/с. Вологість повітря: 26 %. Температура повітря: 23.2 °С. Таким чином, у день падіння дерева жодних небезпечних погодних явищ не спостерігалось та не було зафіксовано.
Згідно відповіді КП «Міськзелентрест» № 4837 від 09.07.2025, зелені насадження, що розташовані біля проїжджої частини навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_1 не знаходяться на утриманні та балансі підприємства, а працівники підприємства дійсно виїжджали 13.06.2025 для ліквідації наслідків падіння дерева.
Департамент міського господарства Одеської міської ради листом № 01-58/740 від 27.06.2025, зазначив, що зелені насадження, що розташовані вздовж проїжджої частини навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 13.06.2025 не знаходяться на балансі та утриманні КП «Міськзелентрест», а інша інформація у Департаменту міського господарства Одеської міської ради відсутня. 
Зі змісту листа Департаменту архітектури, містобудування, та земельних відносин Одеської міської ради № 01-19/117 від 26.06.2025 вбачається, що земельна ділянка на якій наявні зелені насадження (дерева), що розташовані вздовж проїжджої частини навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_1 перебуває в комунальній власності, а рішення щодо передачі її у користування (оренду) Одеською міською радою не приймалось.
Відповідно до відповіді Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради № 2401/01-20 від 21.07.2025 в адміністрації відсутня інформація про балансоутримувача зелених насаджень (дерев), що розташовані вздовж проїжджої частини навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 13.06.2025, а також те, що адміністрацією договори на утримання та/або догляд за цими зеленими насадженнями не укладались та інформація щодо наявності відповідних договорів між іншими суб`єктами не поступала.
Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Зобов`язання про відшкодування шкоди це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст.1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Аналіз змісту наведених норм свідчить про те, що за загальним правилом шкода відшкодовується за наявності складу цивільного правопорушення, елементами якого є: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вину завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду (п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).
Боржник має право доводити відсутність своєї вини (ст. 1166 ЦК України).
Зі змісту постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 вбачається, що у разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину.
Частиною першою ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Частинами 1, 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 6 вересня 2005 року № 2807-IV до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.
Відповідно до ч. 7 ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.
У пункті 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.
Відповідно до п. 5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках їх власники або користувачі.
Згідно ч. 4 ст. 236 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суду в постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 200/22129/16-ц зазначив що, «…до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень у дворі біля будинку. Місцевий суд установив, що відповідач КП «Міськзеленбуд» Дніпровської міської ради було створено на підставі рішення Дніпровської міської ради №45/22 від 08 грудня 2004 року, при створенні якого на його баланс жодних зелених насаджень не передавалось. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 30 листопада 2011 року №53/17 «Про внесення змін до рішення міської ради від 02 березня 2011 року № 16/9 «Про проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради» КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради є балансоутримувачем житлового будинку АДРЕСА_1, проте не має об`єктів благоустрою зеленого господарства, що розташовані на прибудинковій території вказаного будинку. Покладаючи на Дніпровську міську раду обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу майнової шкоди, місцевий суд врахував, що дерево, з якого впала гілка на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, його власником є територіальна громада міста та виходив із відсутності даних, що дане дерево відповідно до вимог ч. 5 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перебувало на балансовому обліку виконавчого комітету чи будь-якої організації, в той час як організація роботи з цього питання проводиться виключно органами місцевого самоврядування».
Отже, у разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину.
Аналогічна правова позиція у спірних правовідносинах висловлена у постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 522/2891/20.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Поняття благоустрою населених пунктів визначене ч. 1 ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», відповідно до положень якого це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).
Статтею 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що зокрема елементами (частинами) об`єктів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.
Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, визначають правові та організаційні засади озеленення населених пунктів, спрямовані на забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини.
Правилами визначено, що балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.
Відповідно до п. 3.1. Правил до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів, зокрема, належать зелені насадження прибудинкової території.
Згідно з п. 5.2. Правил балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати інші підприємства, установи, організації, використовуючи для цього кошти, передбачені власником об`єкта.
Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Тобто, до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень, що розташовані вздовж проїжджої частини навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Разом з тим, виконавчим комітетом Одеської міської ради не доведено, що ним визначено такого балансоутримувача за наведеною адресою.
Тобто, виконавчий комітет Одеської міської ради не надав доказів того, що на конкурсних засадах визначено балансоутримувача зелених насаджень, що розташовані вздовж проїжджої частини навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_1 , або що за їх утримання відповідає підприємство, з яким укладено договір про утримання та догляд за зеленими насадженнями.
При цьому, багаторічні насадження не можуть розглядатись як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони знаходяться, оскільки є складовою частиною земельної ділянки.
За таких умов, оскільки дерево, яке впало на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, його власником є територіальна громада міста та відсутні дані про те, що дерево яке впало на автомобіль позивача відповідно до ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перебувало на балансовому обліку будь-якої організації, в той час як організація роботи з цього питання проводиться виключно органами місцевого самоврядування, тому суд вважає, що обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу майнової шкоди має бути покладений на виконавчий комітет Одеської міської ради.
Причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженням належного позивачу автомобіля та бездіяльністю виконавчого комітету Одеської міської ради, до обов`язків якої входить організації та забезпечення догляду та санітарного стану зелених насаджень встановлено матеріалами справи на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів та не спростовано відповідачем під час розгляду справи.
У випадку заподіяння майну особи шкоди внаслідок бездіяльності балансоутримувача, яка проявляється у незабезпеченні належного стану та догляду за утриманням об`єктів благоустрою, до яких відносяться зелені насадження, балансоутримувач зобов`язується відшкодувати таку шкоду.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 липня 2019 року у справі №372/1891/17.
Єдиною та достатньою обставиною у цій справі, яка б свідчила про відсутність вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу, а як наслідок і відсутність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку її відшкодувати, було б заподіяння такої шкоди у зв`язку із дією об`єктивних обставин, зокрема те, що падіння дерева на автомобіль відбулося внаслідок злив, ураганів, сильних вітрів тощо.
Однак будь-яких відомостей щодо таких обставин відповідачем не надано, свої заперечення проти вимог позивача виконавчий комітет Одеської міської ради не підтверджує будь-якими належними та допустимими доказами, що є їх процесуальним обов`язком як учасника справи.
Згідно з інформації Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів у листі № 9914-1-555/9914-10 від 03.09.2025, яким повідомлено, що погодні умови 13.06.2025 в м. Одеса за даними спостережень метеостанції Одеса, Французький бульвар, 89. 13.06.2025 Без опадів. Вітер: північно-західний 3 м/с, пориви 6-14 м/с. Запровадження штормового попередження не було. Кліматична стандартна норма у червні: добова кількість опадів: 5,2 мм, місячна – 48 мм; середня місячна швидкість вітру – 2,4 м/с, максимальна – 31 м/с.
Таким чином, у день падіння дерева жодних небезпечних погодних явищ не спостерігалось та не було зафіксовано.
Матеріалами справи доведено факт завдання шкоди позивачу в результаті падіння дерева на автомобіль, протиправність бездіяльності відповідача - виконавчого комітету Одеської міської ради, яка виразилась у не визначенні балансоутримувача зелених насаджень біля будинку, причинний зв`язок між ними, а виконавчий комітет Одеської міської ради, відповідно до вимог ст. ст. 12, 13, 49, 81, 89 ЦПК України, це не спростував і не довів відсутності своєї вини та відсутність підстав для відшкодування шкоди.
Таким чином, аналіз наведених вище норм права та обставини справи надають підстави дійти висновку, що виконавчий комітет Одеської міської ради, як балансоутримувач об`єктів комунальної власності, є відповідальною особою за стан зелених насаджень на території м. Одеси, у зв`язку із чим на нього покладений обов`язок приймати рішення про видалення зелених насаджень.
У випадку заподіяння майну чи здоров`ю особи шкоди внаслідок бездіяльності балансоутримувача, яка проявляється у незабезпеченні належного стану та догляду за утриманням об`єктів благоустрою, до яких відносяться зелені насадження, останній зобов`язується відшкодувати таку шкоду.
Подібні висновки викладені у постанові Одеського апеляційного суду від 18.06.2025 у справі № 521/21834/23.
Щодо моральної шкоди, суд зазначає наступне.
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 6 000,00 грн в якості моральної шкоди.
Згідно із статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.
У постанові КЦС ВС від 08.01.2024 у справі № 454/2855/22, для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, насамперед спричинення позивачеві моральної шкоди.
При цьому слід ураховувати, що причинний зв`язок між шкодою, завданою потерпілому, та протиправним діянням заподіювача шкоди є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.
Причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без будь-яких додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.
У позовній заяві позивач зазначає про те що в результаті падіння дерева вона зазнала переживань, пов`язаних з порушенням її права користування автомобілем, що вочевидь вимагає непередбачуваних витрат на відновлювальний ремонт цього транспортного засобу, послуги транспорту, неможливість використання його за призначенням до теперішнього часу, що, в свою чергу, створює незручності родині, це змінило звичайний та зручний спосіб їх пересування, а також швидкість вирішення щоденних та поточних проблем. 
Ухвалюючи рішення про відшкодування шкоди, суд має виходити з того, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.
При цьому суд має враховувати засади розумності, виваженості та справедливості.
Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов відповідальності за заподіяну шкоду (загальні умови), а саме наявність моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; неправомірні рішення, дії чи бездіяльність заподіювача шкоди; причинний зв`язок між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; вина заподіювача шкоди.
При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст. ст. 12, 81 ЦПК України. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України (п.3, 9) № 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Гроші виступають еквівалентом завданої моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та справедливої сатисфакції потерпілому. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.
Таким чином, розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи.
Тому, враховуючи часткове погіршення якості життя позивача, що призвело до моральних страждань, суд вважає, що 6 000,00 грн є тією сумою, яка у повній мірі відшкодує завдану шкоду, є розумною, виваженою та справедливою, а тому, доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви в цій частині та стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 6 000,00 грн.
За таких обставин, суд, розглянувши подані сторонами документи всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги, підлягають задоволенню.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 988,55 грн, а також позивач зазначає, що понесла витрати на проведення транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 6 000,00 грн, на підтвердження чого надає квитанцію до платіжної інструкції № 1.204796325.1 від 07.07.2025 на суму 6 000,00 грн з призначенням платежу – сплата за експертне дослідження. 
Приписами ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частиною 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
У зв`язку із задоволенням позову до Виконавчого комітету Одеської міської ради, вказані судові витрати підлягають стягненню на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди в сумі 242 567,90 грн задовольнити.
Стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 04056919, м. Одеса, пл. Біржова, 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) 236 567,90 грн матеріальної шкоди та 6 000,00 грн моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля.
Стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 04056919, м. Одеса, пл. Біржова, 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) 1 988,55 грн витрат по сплаті судового збору та 6 000,00 грн витрат на проведення транспортно-товарознавчого дослідження.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.
Повний текст рішення у зв`язку із застосуванням тривалих аварійних відключень світла складено 26.02.2026.

Суддя            І.А. Павлик