ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

13 квітня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/213/26	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі – позивач), в інтересах якого звернувся ОСОБА_2 (далі – представник позивача), до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) (далі – відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому представник позивача просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування при виплаті позивачу до складу виплаченої компенсації додаткової відпустки як учаснику бойових дій винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 2015 року по 2021 рік включно у кількості 98 (дев`яносто вісім) календарних днів, яка виплачувалась у спірний період на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24, постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 18; 
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату позивачу компенсації додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, за період з 2015 року по 2021 рік включно у кількості 98 (дев`яносто вісім) календарних днів виходячи із суми грошового забезпечення 19451,70 грн, здійснивши доплату до виплаченої суми при звільненні у розмірі 20478,73 грн з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, із утриманням військового збору у розмірі 1,5 %;
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 , щодо неврахування при виплаті позивачу до складу матеріальної допомоги для оздоровлення за період з 2015 року по 2021 рік включно, підйомної допомоги за 2019 рік, винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, яка виплачувалась у спірний період на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24, постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 18, а також неврахування при виплаті матеріальної допомоги для оздоровлення у 2016, 2017, 2018 роках щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалась відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату позивачу матеріальної допомоги для оздоровлення за період з 2015 року по 2021 рік включно, підйомної допомоги за 2019 рік, включивши до її складу винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, а також у 2016, 2017, 2018 роках щомісячної додаткової грошової винагороди яка передбачена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, здійснивши доплату до раніше виплачених сум у загальному розмірі 39738,02 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, із утриманням військового збору у розмірі 1,5 %;
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 , щодо неврахування при виплаті позивачу до складу одноразової грошової допомоги при звільненні винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за повні 18 (вісімнадцять) років календарної служби із розрахунку 50 % останнього місячного грошового забезпечення;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні за повні 18 (вісімнадцять) років календарної служби із розрахунку 50 % місячного грошового забезпечення повний розмір якого, з урахуванням винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, складає 19451,70 грн, здійснивши доплату до виплаченої суми при звільненні у розмірі 58500,00 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, із утриманням військового збору у розмірі 1,5 %.
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що під час проходження військової служби позивачу виплачувалась грошова допомога на оздоровлення у 2015-2021 роках, підйомна допомога за 2019 рік. Водночас, до її складу відповідач не врахував винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, а у 2016-2018 роках ще й щомісячної додаткової грошової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій». Під час звільнення з військової служби відповідач до складу компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій та одноразової грошової винагороди при звільненні також не врахував винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції. На звернення позивача щодо здійснення перерахунку вищезазначених допомог та компенсацій відповідач листом від 19 січня 2026 року повідомив позивача про відсутність підстав для проведення такого перерахунку. Таку бездіяльність відповідача позивач вважає протиправною та просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 18 лютого 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ВЧ НОМЕР_1 у березні 2026 року подала відзив на позовну заяву, вказуючи на те, що підстав для задоволення позову немає, оскільки відповідач діяв правомірно, у відповідності до вимог чинного законодавства.
У березні представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій, вказуючи на безпідставність доводів відповідача, просить задовольнити позов.
Дослідивши матеріали судової справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) є учасником бойових дій та у період з 08 грудня 2003 року по 23 вересня 2021 року, з 24 лютого 2022 року по цей час проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , що підтверджується посвідченням від 12 жовтня 2015 року серії НОМЕР_3 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідкою ВЧ НОМЕР_1 від 18 грудня 2024 року № 08/5890, довідкою ВЧ НОМЕР_1 від 06 березня 2026 року № 08/1792/26-Вн, витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23 вересня 2021 року № 731-ОС.
Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23 вересня 2021 року № 731-ОС виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення майстра-сержанта ОСОБА_1 (П-018694), інспектора прикордонної служби 2 категорії-дозиметриста групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип Б), звільненого з військової служби за підпунктом «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в запас без права носіння військової форми одягу.
Вислуга років станом на 23 вересня 2021 року становить: календарна 18 роки 10 місяців 03 днів; пільгова 20 років 02 місяці 11 днів; всього 39 років 00 місяців 14 днів.
У наказі серед іншого зазначено наступне.
Щорічну основну відпустку за 2021 рік використав у кількості 30 діб. Провести відрахування із грошового забезпечення за 3 календарних днів відпустки, що був використаний в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця в 2021 році.
Виплати матеріальну допомогу на оздоровлення за 2021 рік.
Остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 23 вересня 2021 року.
Гідний премії з 01 вересня по 23 вересня 2021 року у розмірі встановлених відсотків посадового окладу.
Виплатити одноразову грошову допомогу при звільнені з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 18 повний календарних років служби.
Виплатити грошову компенсацію за додаткову відпустку як учаснику бойових дій, за 2015 рік у кількості 14 діб, за 2016 рік у кількості 14 діб, за 2017 рік у кількості 14 діб, за 2018 рік у кількості 14 діб за 2019 рік у кількості 14 діб, за 2020 рік у кількості 14 діб, за 2021 рік у кількості 14 діб.
Представник позивача звернувся до відповідача із заявою від 11 січня 2026 року, в якій просив здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за спірний період та здійснити виплату заборгованості за період проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 (перебування на грошовому забезпеченні) з 01 січня 2015 року по 23 вересня 2021 року.
Листом від 19 січня 2026 року № 09/С-124/205 ВЧ НОМЕР_1 повідомила представника позивача, що виплату винагороди за участь в АТО/ООС з 2016 року встановлює Інструкція про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджена наказом МВС України від 18 березня 2016 року № 188 (набрання чинності 22 квітня 2016 року, в первісній редакції). Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції № 188 військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в АТО/ООС, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильницького заволодіння зброєю, бойовою технікою, залежно від місця такої участі виплачується винагорода у таких розмірах: в інших місцях дислокації в межах визначеного району воєнного конфлікту (АТО/ООС). Отже, винагорода військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО/ООС, інших заходах в умовах особливого періоду, виплачена ОСОБА_1 за запитуваний період проходження служби до складу грошового забезпечення не враховується, оскільки така винагорода не має постійного характеру та її виплата залежить від виконання військовослужбовцем певних завдань.
Відповідно до архівних відомостей за 2015-2021 роки та особистих карток грошового забезпечення за 2015-2021 роки позивачу виплачувалось:
- винагорода АТО з лютого 2015 року по листопад 2015 року у розмірі 4169,75 грн щомісяця, у грудні 2015 року – 555,97 грн, у січні 2016 року – 2959,18 грн, у березні 2016 року – 1432,26 грн, з квітня 2016 року по вересень 2016 року у розмірі 1200,00 грн щомісяця, у жовтні 2016 року – 760,00 грн, з листопада 2016 року по січень 2017 року у розмірі 1200,00 грн щомісяця;
- винагорода ПКМУ 889 у лютому 2016 року у розмірі 2959,18 грн, з березня 2016 року по травень 2016 року у розмірі 3015,60 грн щомісяця, з червня 2016 року по листопад 2017 року у розмірі 3118,35 грн щомісяця, у грудні 2017 року – 3131,85 грн, з січня 2018 року по лютий 2018 року у розмірі 3163,35 грн щомісяця;
- винагорода (2-лінія) з лютого 2017 року по травень 2017 року у розмірі 1200,00 грн щомісяця, у червні 2017 року – 5800,00 грн, з липня 2017 року по серпень 2017 року у розмірі 3500,00 грн щомісяця, у вересні 2017 року – 1241,94 грн, з жовтня 2017 року по грудень 2017 року у розмірі 3500,00 грн щомісяця, у січні 2018 року – 1241,94 грн, у лютому 2018 року – 1596,77 грн, з березня 2018 року по листопад 2018 року 4500,00 грн, щомісяця, у грудні 2018 року – 1500,00 грн, з січня 2019 року по лютий 2019 року 4500,00 грн щомісяця, у квітні 2019 року – 2612,90 грн, з травня 2019 року по листопад 2019 року 4500,00 грн щомісяця, у грудні 2019 року – 10500,00 грн, у січні 2020 року – 6500,00 грн, у лютому 2020 року – 2516,13 грн, у березні 2020 року – 6275,86 грн, з квітня 2020 року по серпень 2020 року у розмірі 6500,00 грн щомісяця, у вересні 2020 року – 2306,45 грн, у жовтні 2020 року – 6500,00 грн, у січні 2021 року – 2306,45 грн, з лютого 201 року по травень 2021 року у розмірі 6500,00 грн, у липні 2021 року – 6066,67 грн, з серпня 2021 року по вересень 2021 року по 6500,00 грн щомісяця;
- матеріальна допомога для оздоровлення у жовтні 2015 року у розмірі 4169,75 грн за жовтень 2015 року, у лютому 2016 року у розмірі 4512,25 грн за січень 2016 року, у серпні 2017 року у розмірі 5197,26 грн за липень 2017 року, у січні 2018 року у розмірі 5272,25 грн за січень 2018 року, у серпні 2019 рік у розмірі 11588,30 грн за серпень 2019 року, у червні 2020 року у розмірі 14110,00 грн за червень 2020 року, у вересні 2021 року у розмірі 12951,70 грн за вересень 2021 року;
- підйомна допомога у серпні 2019 рік у розмірі 11588,30 грн;
- компенсація невикористаних відпусток – 41013,74 грн додаткової відпустки як учаснику бойових дій з урахуванням винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, за період з 2015 року по 2021 рік включно; 
- одноразова грошової допомоги при звільненні – 116565,30 грн.
Згідно з довідкою розрахунком від 04 березня 2026 року № 231 матеріальної допомоги на оздоровлення за 2015-2021 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації невикористаної відпустки ОСОБА_1 :
- компенсація невикористаної відпустки за 2021 рік складає 41013,74 грн: посадовий оклад – 3170,00 грн, військове звання – 1020,00 грн, вислуга років – 1676,00 грн, надбавка ОПС – 2933,00 грн, премія – 3518,70 грн, додаткова премія – 634,00 грн, всього 12951,70 грн;
- одноразова грошова допомога при звільненні за 2021 рік складає 116565,30 грн: посадовий оклад – 3170,00 грн, військове звання – 1020,00 грн, вислуга років – 1676,00 грн, надбавка ОПС – 2933,00 грн, премія – 3518,70 грн, додаткова премія – 634,00 грн, всього 12951,70 грн;
- матеріальна допомога на оздоровлення за 2021 рік складає 12951,70 грн: посадовий оклад – 3170,00 грн, військове звання – 1020,00 грн, вислуга років – 1676,00 грн, надбавка ОПС – 2933,00 грн, премія – 3518,70 грн, додаткова премія – 634,00 грн, всього 12951,70 грн;
- матеріальна допомога на оздоровлення за 2020 рік складає 14110,00 грн: посадовий оклад – 3520,00 грн, військове звання – 1020,00 грн, вислуга років – 1816,00 грн, надбавка ОПС – 3178,00 грн, премія – 4224,00 грн, додаткова премія – 352,00 грн, всього 14110,00 грн;
- матеріальна допомога на оздоровлення за 2019 рік складає 11588,30 грн: посадовий оклад – 3170,00 грн, військове звання – 1020,00 грн, вислуга років – 1676,00 грн, надбавка ОПС – 1759,80 грн, премія – 3328,50 грн, додаткова премія – 634,00 грн, всього 11588,30 грн;
- підйомна допомога за 2019 рік складає 11588,30 грн: посадовий оклад – 3170,00 грн, військове звання – 1020,00 грн, вислуга років – 1676,00 грн, надбавка ОПС – 1759,80 грн, премія – 3328,50 грн, додаткова премія – 634,00 грн, всього 11588,30 грн;
- матеріальна допомога на оздоровлення за 2018 рік складає 5272,25 грн: посадовий оклад – 685,00 грн, військове звання – 65,00 грн, вислуга років – 225,00 грн, надбавка за ОУС – ризик життя – 102,75 грн, надбавка ВОВЗ – 975,00 грн, премія – 3219,50 грн, всього 5272,25 грн;
- матеріальна допомога на оздоровлення за 2017 рік складає 5197,25 грн: посадовий оклад – 685,00 грн, військове звання – 65,00 грн, вислуга років – 187,50 грн, надбавка за ОУС – ризик життя – 102,75 грн, надбавка ВОВЗ – 937,50 грн, премія – 3219,50 грн, всього 5197,25 грн;
- матеріальна допомога на оздоровлення за 2016 рік складає 4512,25 грн: посадовий оклад – 685,00 грн, військове звання – 65,00 грн, вислуга років – 187,50 грн, надбавка за ОУС – ризик життя – 102,75 грн, надбавка ВОВЗ – 937,50 грн, премія – 2192,00 грн, додаткова премія – 342,50 грн, всього 4512,25 грн;
- матеріальна допомога на оздоровлення 2015 рік складає 4169,75 грн: посадовий оклад – 685,00 грн, військове звання – 65,00 грн, вислуга років – 187,50 грн, надбавка за ОУС – ризик життя – 102,75 грн, надбавка ВОВЗ – 937,50 грн, премія – 2192,00 грн, всього 4169,75 грн.
Отже, судом встановлено, що при нарахуванні та виплаті позивачу грошової допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги за 2019 рік, компенсації за невикористані дні відпустки, одноразової грошової допомоги при звільненні не врахована у складі місячного грошового забезпечення грошова винагорода за участь в АТО / ООС, а у 2016-2018 роках при нарахуванні та виплаті грошової допомоги на оздоровлення ще й щомісячна додаткова грошова винагорода, що не заперечується відповідачем.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон № 2232) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Положеннями частини четвертої статті 2 Закону № 2232 встановлено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
У абзаці першому частини третьої статті 24 Закону № 2232 визначено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з пунктами другим-третім статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. 
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзаци перший, другий пункту 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – постанова № 1294), яка була чинною до 01 березня 2018 року, було установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (абзац перший пункту 2 постанови № 1294).
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – постанова № 704), яка є чинною з 01 березня 2018 року, установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (абзац перший пункту 3 постанови № 704).
Підпунктом 3 пункту 5 постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Абзацом першим пункту 1.1 розділу І «Загальні положення» Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20 травня 2008 року № 425 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 червня 2008 року за № 537/15228 (далі – Інструкція № 425), яка була чинною до 10 серпня 2018 року, було передбачено, що ця Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які займають посади в спеціально уповноваженому центральному органі виконавчої влади у справах охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України.
За положеннями пункту 1.2 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 425 грошове забезпечення – це гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення; місячне грошове забезпечення – це грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.
До складу місячного грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати та премія); штатна посада – це посада, визначена у штаті органу Держприкордонслужби, статус якої визначається встановленим за нею найвищим військовим званням і посадовим окладом.
Згідно з підпунктами 3.7.1-3.7.2 пункту 3.7 «Допомога для оздоровлення» розділу ІІІ «Додаткові види грошового забезпечення» Інструкції № 425 військовослужбовцям один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям за їх рапортом за місцем штатної служби на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникові (командирові) – на підставі наказу вищого начальника (командира) із зазначенням у ньому розміру допомоги. Особам офіцерського складу, прийнятим на військову службу із запасу, та військовослужбовцям, прийнятим на військову службу за контрактом, допомога для оздоровлення перший раз надається в календарному році, у якому вони стали до виконання обов`язків за посадами, на які призначені.
Відповідно до підпункту 3.7.4 пункту 3.7 «Допомога для оздоровлення» розділу ІІІ «Додаткові види грошового забезпечення» Інструкції № 425 розмір допомоги для оздоровлення визначається, виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно із законодавством на день підписання наказу про надання цієї допомоги. Військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні, та тим, які на день підписання наказу про надання цієї допомоги звільнені з посад, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається допомога для оздоровлення, уключаються оклад за військовим званням, посадовий оклад та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород), з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які отримували військовослужбовці за останніми штатними посадами, що ними займалися.
Отже, розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі – постанова № 889), яка була чинна до 01 березня 2018 року, установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) – у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення (підпункт 5 пункту 1).
Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовцям Державної прикордонної служби України як складова грошового забезпечення виплачувалась до 01 березня 2018 року.
До 01 січня 2016 року порядок та умови виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України щомісячної додаткової грошової винагороди визначала Інструкція про розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Морської охорони та льотного складу Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Адміністрації державної прикордонної служби України від 17 вересня 2012 року № 731 та зареєстрована у Міністерстві юстиції України 03 жовтня 2012 року за № 1684/21996 (далі – Інструкція № 713).
За змістом пунктів 1.2, 1.3 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 731 щомісячна додаткова грошова винагорода виплачується у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі Адміністрації Держприкордонслужби України та органу Державної прикордонної служби України. Винагорода виплачується за місцем штатної служби військовослужбовцям загонів Морської охорони та їх структурних підрозділів за поточний місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць, а військовослужбовцям льотного складу за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) органу Держприкордонслужби, командирам (начальникам) органів Держприкордонслужби – на підставі наказів старших командирів (начальників) органів Держприкордонслужби із зазначенням у ньому розміру винагороди. Підставою для видання наказу командира (начальника) органу Держприкордонслужби про виплату винагороди військовослужбовцям, які проходять військову службу на посадах льотного складу, є витяги з журналів хронометражу польотів або копії польотних листів про здійснення польотів за планами застосування авіації в охороні державного кордону та виключної (морської) економічної зони у складі екіпажів літаків, вертольотів.
Згідно з пунктом 1.4 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 731 винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
З 01 січня 2016 року порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та займають посади в Держприкордонслужбі, регіональних управліннях Держприкордонслужби, в загонах морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), в розвідувальному органі Держприкордонслужби, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Держприкордонслужби, щомісячної додаткової грошової винагороди визначала Інструкція про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 02 лютого 2016 року № 73 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за № 217/28347 (далі – Інструкція № 73, яка була чинною до 01 березня 2018 року).
Відповідно до пункту 2 Інструкції № 73 виплата винагороди здійснюється в таких розмірах й таким військовослужбовцям:
1) до 100 відсотків місячного грошового забезпечення:
- військовослужбовцям, які займають посади в загонах морської охорони та їх структурних підрозділах;
- військовослужбовцям, які займають посади льотного складу в авіаційних частинах Держприкордонслужби;
2) військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) – до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.
Розміри винагороди для органів Держприкордонслужби з урахуванням виконання покладених завдань, особливостей умов проходження служби військовослужбовцями встановлюються наказами Адміністрації Держприкордонслужби в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Держприкордонслужби у Державному бюджеті України на відповідний рік.
Згідно з пунктом 3 Інструкції № 73 до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад (з урахуванням підвищення), оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).
Виплата винагороди здійснюється з того дня, з якого військовослужбовці стали до виконання обов`язків за посадами (але не раніше дня видання наказу про призначення), і до дня їх звільнення від виконання обов`язків за посадами включно (у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадами, до яких вони допущені наказами відповідних начальників (командирів)) (абзац перший пункту 5 Інструкції № 73). 
У пункті 6 Інструкції № 73 зазначено, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби – на підставі наказів вищих начальників.
Відповідно до пункту 8 Інструкції № 73 винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.
У подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2021 року у справі № 825/997/17 зазначила, що щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби. Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду повторила, що незалежно від того, чи перераховані всі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17).
Судом установлено, що:
- у лютому 2016 року за січень 2016 року виплачено грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 4878,25 грн, до складу якої не увійшла щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 2707,35 грн, виплачена у лютому 2016 року за січень 2016 року;
- у серпні 2017 року за липень 2017 року виплачено грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 5197,26 грн, до складу якої не увійшла щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 3118,35 грн, виплачена у серпні 2017 року за липень 2017 року;
- у січні 2018 року за січень 2018 року виплачено грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 5272,25 грн, до складу якої не увійшла щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 3163,35 грн, виплачена у лютому 2018 року за січень 2018 року.
Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про перерахунок компенсації додаткової відпустки як учаснику бойових дій, матеріальної допомоги для оздоровлення за 2015-2021 роки, підйомної допомоги за 2019 рік та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням винагороди АТО / ООС, суд зазначає наступне.
Підпунктом 1 пункту 3 статті 9-1 Закону № 2011-XII при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.
Відповідно до пункту 1 статті 10-1 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років – 35 календарних днів; від 15 до 20 років – 40 календарних днів; понад 20 календарних років – 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.
Згідно з пунктом восьмим статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України. У разі якщо Законом України «Про відпустки» або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.
Абзацами першим-другим пункту чотирнадцятого статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ закріплено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті.
У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей (абзац третій пункту чотирнадцятого статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).
Відповідно до абзацу першого пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України «Про розвідку», а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Згідно із пунктом 3 статті 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державна допомога сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій», яка діяла у період з 03 лютого 2015 року до 20 січня 2016 року (далі – постанова № 24), установлено:
- в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення (абзац 1);
- розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень (абзац другий);
- винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва) (абзац третій).
Постанова № 24 втратила чинність з 21 січня 2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» (далі – постанова № 18 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), яка набрала чинності з 21 січня 2016 року та пунктом 1 якої було установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень. Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (у редакції, чинній на дату прийняття постанови).
На виконання постанови № 18 наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 березня 2016 року № 188, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 березня 2016 року за № 488/28618, затверджено Інструкцією про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі – Інструкція № 188 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 1 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 188:
- ця Інструкція визначає порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (у редакції, чинній до 30 квітня 2018 року);
- ця Інструкція визначає порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах, заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (у редакції, чинній з 1 травня 2018 року).
У пункті 3 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 188 закріплено, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем проходження служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби – на підставі наказів начальників вищого рівня.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ «Виплата винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду» Інструкції № 188 (у редакції, чинній до 30 квітня 2018 року) військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильницького заволодіння зброєю, бойовою технікою, залежно від місця такої участі виплачується винагорода у таких розмірах:
- на контрольних постах, контрольних пунктах в`їзду-виїзду, в акваторії Азовського моря в межах Донецької області та інших об`єктах (у тому числі військовослужбовцям оперативно-розшукових, розвідувальних підрозділів, підрозділів внутрішньої та власної безпеки Держприкордонслужби, закріплених в установленому порядку за ділянками відповідальності), які знаходяться на лінії бойового зіткнення на глибину ротних опорних пунктів першого ешелону, – 4200 грн;
- в інших місцях дислокації в межах визначеного району воєнного конфлікту (АТО) – 1200 грн.
Військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у воєнних конфліктах, заходах із забезпечення НБО чи в АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильницького заволодіння зброєю, бойовою технікою, залежно від місця такої участі виплачується винагорода у таких розмірах:
- в інших місцях дислокації в межах визначеного району воєнного конфлікту (АТО) – 3500 грн (абзаци перший, третій пункту 1 розділу ІІ «Виплата винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду» Інструкції № 188 (у редакції, чинній з 01 квітня 2017 року);
- в інших місцях дислокації в межах визначеного району воєнного конфлікту (АТО) – 4500 грн (абзац третій пункту 1 розділу ІІ «Виплата винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду» Інструкції № 188 (у редакції, чинній з 01 січня 2018 року).
Військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у воєнних конфліктах, заходах із забезпечення НБО чи в АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильницького заволодіння зброєю, бойовою технікою, залежно від місця такої участі виплачується винагорода у таких розмірах:
- в інших місцях дислокації в межах визначеного району воєнного конфлікту (АТО), проведення заходів із забезпечення НБО – 4500 грн (абзаци перший, третій пункту 1 розділу ІІ «Виплата винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду» Інструкції № 188 (у редакції, чинній з 01 травня 2018 року).
- в інших місцях дислокації в межах визначеного району воєнного конфлікту (АТО), проведення заходів із забезпечення НБО – 6500 грн (абзаци перший, третій пункту 1 розділу ІІ «Виплата винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду» Інструкції № 188 (у редакції, чинній з 01 вересня 2019 року).
У пункті 2 розділу ІІ «Виплата винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду» Інструкції № 188 визначено, що:
- військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов: залучені до проведення АТО; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО; перебувають у районі проведення АТО. Підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовця в АТО є витяг із наказу органу військового управління (штабу АТО) про включення (виключення) його до (зі) складу сил та засобів, що беруть безпосередню участь в АТО (у редакції, чинній до 30 квітня 2018 року);
- військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь у воєнних конфліктах, АТО, заходах із забезпечення НБО, інших заходах в умовах особливого періоду, у разі одночасного дотримання таких умов: залучені до участі у воєнних конфліктах, проведенні АТО, заходах із забезпечення НБО, інших заходах в умовах особливого періоду; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО, ООШ, штабу оперативно-тактичного угруповання; перебувають у районі воєнного конфлікту, АТО, проведення заходів із забезпечення НБО, інших заходів в умовах особливого періоду. Підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовця у воєнних конфліктах, АТО, заходах із забезпечення НБО, інших заходах в умовах особливого періоду є витяг із наказу органу військового управління (штабу АТО, ООШ, штабу оперативно-тактичного угруповання) про включення (виключення) його до (зі) складу сил та засобів, що беруть безпосередню участь у зазначених заходах (у редакції, чинній з 01 травня 2018 року).
За положеннями пункту 7 розділу ІІ «Виплата винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду» Інструкції № 188 (у редакції, чинній до 30 квітня 2018 року) безпосередня участь військовослужбовців у здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні (лінії зіткнення) в районі проведення АТО та відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою підтверджується: записом у журналі службово-бойових дій (книзі прикордонної служби) прикордонного підрозділу; бойовим донесенням та рапортом керівника прикордонного підрозділу, який виконував завдання.
Крім того, підтвердними документами є: бойовий наказ начальника органу Держприкордонслужби для виконання поставлених завдань з охорони об`єктів; постова відомість під час охорони об`єкта (журнал службово-бойових дій), книга прикордонної служби прикордонного підрозділу.
Згідно з пунктом 7 розділу ІІ «Виплата винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду» Інструкції № 188 (у редакції, чинній з 01 травня 2018 року) безпосередня участь військовослужбовців у здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні (лінії зіткнення) в районі воєнного конфлікту, проведення АТО, заходів із забезпечення НБО та відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою підтверджується записом у журналі службово-бойових дій (книзі прикордонної служби, навігаційно-вахтовому журналі) прикордонного підрозділу; бойовим донесенням та рапортом керівника прикордонного підрозділу, який виконував завдання.
Крім того, підтвердними документами є: бойовий наказ начальника органу Держприкордонслужби для виконання поставлених завдань з охорони об`єктів; постова відомість під час охорони об`єкта (журнал службово-бойових дій), книга прикордонної служби, навігаційно-вахтовий журнал прикордонного підрозділу.
Для військовослужбовців розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби підтвердними документами є: рапорт керівника підрозділу розвідувального органу; посвідчення про відрядження з відмітками про дату вибуття у відрядження, прибуття до населеного пункту призначення, вибуття з нього і прибуття до місця служби; інші документи, якими підтверджується направлення військовослужбовця розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби для участі у проведенні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні в районі проведення АТО, заходів із забезпечення НБО, інших заходів в умовах особливого періоду, що визначаються керівником розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби.
Відповідно до пункту 9 розділу ІІ «Виплата винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду» Інструкції № 188 (у редакції, чинній до 30 квітня 2018 року) винагорода виплачується пропорційно часу участі в АТО чи у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду, який обраховується з дня фактичного початку участі військовослужбовців у цих заходах до завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах начальників органів Держприкордонслужби. Підготовка проектів наказів про розмір винагороди покладається на штаб органу Держприкордонслужби. У наказах окремо вказуються військовослужбовці (із зазначенням посади, прізвища, ім`я та по батькові), які евакуйовані унаслідок поранень (контузії, каліцтва), психічних та поведінкових розладів до закладів охорони здоров`я, а також такі, що зникли безвісти, захоплені в полон або заручниками (щомісяця протягом усього періоду, за який їм зберігаються виплати грошового забезпечення).
Винагорода виплачується пропорційно часу участі в АТО, заходах із забезпечення НБО чи у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду, який обраховується з дня фактичного початку участі військовослужбовців у цих заходах до завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах начальників органів Держприкордонслужби. Підготовка проектів наказів про розмір винагороди покладається на штаб органу Держприкордонслужби. У наказах окремо вказуються військовослужбовці (із зазначенням посади, прізвища, ім`я та по батькові), які евакуйовані унаслідок поранень (контузії, каліцтва), психічних та поведінкових розладів до закладів охорони здоров`я, а також такі, що зникли безвісти, захоплені в полон або заручниками (щомісяця протягом усього періоду, за який їм зберігаються виплати грошового забезпечення) (пункт 9 розділу ІІ «Виплата винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду» Інструкції № 188 (у редакції, чинній з 1 травня 2018 року).
На час нарахування та виплати допомоги для оздоровлення у 2015-2018 роки діяла Інструкції № 425, норми якої судом наведені вищі та повторно не дублюються.
Відповідно до пункту 1 Інструкції про умови та порядок виплати підйомної допомоги військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх cправ України від 19 серпня 2016 року № 848 (яка була чинною до 01 жовтня 2016 року) військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, що переїхали на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, строк навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією органу (підрозділу) Державної прикордонної служби України, виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно з абзацами першим, другим пункту 2 Порядку здійснення деяких виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України у разі переїзду на нове місце військової служби, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 19 серпня 2016 року № 848 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 15 квітня 2025 року № 264) у разі переїзду військовослужбовців на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням на навчання до вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, закладів фахової передвищої військової освіти та навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить не менше шести місяців, без збереження посади за попереднім місцем військової служби або у зв`язку з передислокацією Адміністрації Держприкордонслужби, розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби, регіонального управління, органу охорони державного кордону, загону морської охорони, військового навчального закладу, навчального центру (навчального підрозділу), науково-дослідної установи, підрозділу спеціального призначення, органу забезпечення Державної прикордонної служби України або підрозділу органу Держприкордонслужби, їм виплачуються: підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України визначала Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558 та зареєстрована у Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306 (далі – Інструкція № 558 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), яка застосовується з 01 березня 2018 року.
Відповідно до пункту 2 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 558 у цій Інструкції термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Місячне грошове забезпечення – це грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством. Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).
Пунктами 1, 2 глави 7 «Допомога для оздоровлення» розділу IV «Порядок, умови та розміри виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення» військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Допомога надається військовослужбовцям за їх рапортом за місцем штатної служби на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникові (командирові) – на підставі наказу начальника вищого рівня із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Відповідно до пункту 3 глави 7 «Допомога для оздоровлення» розділу IV «Порядок, умови та розміри виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення» особам офіцерського складу, прийнятим на військову службу за контрактом, а також призваним на військову службу за призовом або на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, громадянам, яких прийнято на військову службу за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу, а також призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період допомога для оздоровлення надається в разі, якщо в році її отримання військовослужбовець має право на щорічну основну відпустку незалежно від її тривалості.
Розмір допомоги визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім одноразових додаткових видів та винагород), які військовослужбовець отримує за займаною ним штатною посадою на день видання наказу про надання цієї допомоги (абзац перший пункту 5 глави 7 «Допомога для оздоровлення» розділу IV «Порядок, умови та розміри виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення»).
За змістом пунктів 3-5 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 558 грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату. За службу понад установлений службовий час, у дні відпочинку, святкові, вихідні та неробочі дні грошове забезпечення військовослужбовцям додатково не виплачується. Розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний місяць, а за декілька днів, визначається, ураховуючи кількість календарних днів у цьому місяці.
Відповідно до пункту 6 глави 8 «Виплати, що здійснюються військовослужбовцям у разі звільнення їх з військової служби» розділу V «Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям залежно від умов проходження служби» Інструкції № 558:
- у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей; 
- виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу;
- грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
Згідно із пунктом 1 глави 9 «Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби» розділу V «Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям залежно від умов проходження служби» Інструкції № 558 Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу жінкою-військовослужбовцем, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше (у цьому та інших пунктах цієї глави мається на увазі наявність календарної вислуги років).
Відповідно до пункту 6 глави 9 «Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби» розділу V «Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям залежно від умов проходження служби» Інструкції № 558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які в разі звільнення з військової служби мають право на отримання одноразової грошової допомоги, до їх грошового забезпечення, з якого нараховується ця одноразова грошова допомога, включаються:
1) для військовослужбовців, що звільняються з посад, на які вони були призначені, – посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород);
2) для військовослужбовців, які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних начальників (командирів), і тих, які до дня звільнення з військової служби були звільнені з посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), – посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород), які вони отримували відповідно до законодавства за останніми штатними посадами, з урахуванням змін у вислузі років і нормах грошового забезпечення, у тому числі зміни розмірів посадових окладів та окладу за військовим званням;
3) для військовослужбовців, яких відсторонено від посад відповідно до Кримінального процесуального кодексу України або яких відсторонено від виконання службових повноважень у зв`язку зі складанням щодо них протоколу про адміністративне корупційне правопорушення, – оклад за військовим званням і надбавка за вислугу років.
У разі скасування відсторонення від посади, ухвалення виправдувального вироку суду, закриття кримінального провадження (за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю в діянні складу злочину чи недоведеністю участі обвинуваченого в учиненні злочину чи недоведення винуватості особи в суді) або закриття провадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення, у зв`язку з відсутністю події або складу адміністративного правопорушення здійснюється перерахунок раніше виплаченої одноразової грошової допомоги за нормами, визначеними підпунктом 2 цього пункту.
Вказане свідчить, що під час обрахунку матеріальної допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги, компенсації за невикористані відпустки як учаснику бойових дій та одноразової грошової допомоги при звільненні до їх складу не враховуються винагороди, зокрема й винагорода за участь в антитерористичній операції, яка не носить постійний характер і виплачується за певних умов.
Суд зазначає, що обставини цієї справи відмінні від обставин, встановлених у постанові Верховного Суду у справі № 380/1169/20.
Так, в останній судом установлено, що позивач отримував винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції щомісячно протягом періоду проходження служби у Військовій частині до моменту звільнення (з грудня 2017 року по липень 2018 року). Отже, надбавка за участь в АТО виплачувалася щомісяця до дня звільнення з військової служби та мала постійний (систематичний) характер, а тому має ураховуватися при визначенні розміру компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій (пункти 58, 59).
У цій справі, з інформації, відображеної в особистих картках грошового забезпечення, слідує, що позивач отримував винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції не щомісячно протягом періоду проходження служби у ВЧ НОМЕР_1 та не завжди у сталому розмірі, що свідчить про непостійний (несистематичний) характер виплати.
Отже, вказана винагорода не відноситься до виду щомісячних, а є одноразовою.
Відтак, висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26 квітня 2024 року у справі № 380/1169/20, не є релевантними до спірних правовідносин.
Суд ще раз зазначає, що відповідно до пункту 3 розділу ІІ Інструкції № 188 винагорода виплачується пропорційно часу участі в АТО, заходах із забезпечення НБО чи у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду, який обраховується з дня фактичного початку участі військовослужбовців у цих заходах до завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах начальників органів Держприкордонслужби.
Таким чином, право на отримання додаткової винагороди за участь АТО / ООС не є аксіомою, для його набуття необхідне настання певних дій та обставин.
З огляду на зміст наведеної норми, додаткова винагорода виплачується лише у особливий період або під час проведення антитерористичної операції, її розмір не є сталим, вона виплачується в залежності від безпосередньої участі в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, та визначається наказами командирів (начальників), що сукупно свідчить про те, що вказана додаткова винагорода не має постійного характеру, запроваджується лише щодо певного кола осіб, на період дії особливого періоду, який обумовлений об`єктивними чинниками, вводиться в дію та закінчується рішеннями Президента України, розмір додаткової винагороди визначається наказами командирів (начальників) в залежності від ступені участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, що у свою чергу не враховано судом першої інстанції.
З урахуванням вказаного, додаткова винагорода, передбачена постановами № 18 і № 24, не має постійного характеру та не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, а виплачується лише при настанні певних обставин, тому відноситься до одноразових видів грошового забезпечення.
У зв`язку з чим, додаткова винагорода за участь АТО / ООС не включається до складу місячного грошового забезпечення.
У свою чергу, за своєю правовою природою додаткову винагороду за участь АТО / ООС можна прирівняти до додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Аналіз судової практики свідчить про те, що відповідна винагорода носить тимчасовий характер (постанови Верховного Суду від 27 березня 2025 року у справі № 240/2921/23, від 16 січня 2025 року у справі № 200/1564/24).
Щодо винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, то Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02 червня 2021 року у справі № 240/11441/19 відступив від правового висновку, зробленого Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 420/1232/16, постанові від 30 листопада 2018 року у справі № 415/6132/16 та дійшов висновку, що винагорода за участь в антитерористичній операції є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. Водночас, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва).
Отже, така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції, так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира. 
У постанові від 22 листопада 2023 року в справі № 240/7091/20 колегія суддів Верховного Суду зі складу Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду не знайшла підстав для відступу від вищезазначених правових висновків у справі, що розглядається.
На підставі вказаного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок матеріальної допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги, компенсації за невикористані відпустки як учаснику бойових дій та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням у їх складі винагороди за участь в АТО / ООС, передбачених постановами № 24 і № 18.
Щодо позовних вимог про виплату позивачу перерахованої грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2018 роки з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі – Порядок № 44) та із утриманням військового збору у розмірі 1,5 %, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1 Порядку № 44 цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби.
Грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби (абзац перший пункту 2 Порядку № 44).
За положеннями пунктів 3, 4 Порядку № 44 виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб». Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення (пункт 5 Порядку № 44).
Верховний Суд у постанові від 27 липня 2023 року у справі № 380/813/22 зазначав, що аналіз наведених пунктів 2-3 Порядку № 44 дає підстави для висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців і, як одна з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Нарахування та виплата індексації грошового забезпечення мала бути здійснена відповідачем саме з моменту набуття позивачем права на її нарахування та виплату, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Отже, з урахуванням наведеного правого регулювання, Верховний Суд констатував, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27 вересня 2023 року у справі № 420/23176/21, від 27 вересня 2023 року у справі № 420/23176/21, від 31 січня 2024 року у справі № 320/6441/22, від 18 квітня 2024 року у справі №160/10789/22, від 30 квітня 2024 року у справі №360/700/23, від 27 червня 2024 року у справі № 580/602/22 та від 10 жовтня 2024 року у справі № 500/8015/23.
Таким чином, виплата перерахованої матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016-2018 року має бути проведена позивачу з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.
Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:
– визнати протиправними дії відповідача, які полягають у визначенні позивачу розміру грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2018 роки, виходячи з місячного грошового забезпечення, у складі якого не врахована щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою № 889;
– зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2018 роки, із урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою № 889, у складі місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір таких допомог, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум, з утриманням з донарахованих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.
З аналізу положень статей 2, 5 КАС України слідує, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому. Судом у конкретній справі вирішується спір, предмет якого існує на час розгляду справи. Суд не може розглядати вимоги на майбутнє у зв`язку із вірогідним настанням певних наслідків. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.
З огляду на викладене, позовна вимога про одночасне утримання військового збору у розмірі 1,5 % задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною – суд ухвалив рішення про зобов`язання перерахувати та виплатити грошову допомогу для оздоровлення за 2016- 2018 роки, з утриманням з донарахованих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, і відсутні підстави вважати, що відповідне утримання буде здійснено не у відповідності із нормами чинного законодавства. 
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За встановлених у цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є частково необґрунтованими, внаслідок чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач у спірних правовідносинах згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.
Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_6 (Військової частини НОМЕР_1 ) (ідентифікаційний код НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_6 (Військової частини НОМЕР_1 ), які полягають у визначенні ОСОБА_1 розміру грошової допомоги для оздоровлення за 2016-2018 роки, виходячи з місячного грошового забезпечення, у складі якого не врахована щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій».
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 (Військову частину НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошової допомоги для оздоровлення за 2016- 2018 роки, із урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», у складі місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір таких допомог, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум, з утриманням з донарахованих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
Відмовити у задоволенні інших позовних вимог.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя 	С.В. Кисіль