ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/7399/25
11 березня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Виконувача обов`язків керівника Бережанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства культури України, до Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, –
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Виконувач обов`язків керівника Бережанської окружної прокуратури (далі – прокурор) в інтересах держави в особі позивача Міністерства культури України (далі – позивач) звернувся з позовом до Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації (далі – відповідач), в якому просить ухвалити рішення яким:
– визнати протиправною бездіяльність Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної державної адміністрації щодо невиконання вимог чинного законодавства України з виготовлення облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини за видом "історія" – об`єкт нерухомості, а саме: будинок, у якому проживала сім`я Лепких (Сильвестр Лепкий, Богдан Лепкий), дата утворення – 1991 рік, с. Жуків колишнього Бережанського району, що на території Бережанської міської ради (Бережанської територіальної громади) Тернопільського району Тернопільської області;
– зобов`язати Департамент культури та туризму Тернопільської обласної державної адміністрації (46001, м. Тернопіль, бульвар Шевченка, 6, код ЄДРПОУ – 44246891) виготовити облікову документацію на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини – об`єкт нерухомості, а саме: будинок, у якому проживала сім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), дата утворення – 1991 рік, с. Жуків колишнього Бережанського району, що на території Бережанської міської ради (Бережанської територіальної громади) Тернопільського району Тернопільської області.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Бережанською окружною прокуратурою виявлено протиправну бездіяльність Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації, яка полягає у невиготовленні упродовж тривалого часу облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини будинок, у якому проживала сім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), дата утворення 1991 рік, с. Жуків колишнього Бережанського району, що на території Бережанської міської ради (Бережанської територіальної громади) Тернопільського району Тернопільської області, яка відповідає актуальній редакції Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, а також не ініціювання, на підставі розроблених облікових документів, питання про внесення даного об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
Відповідач правом на подання відзиву на позов та доказів на його обґрунтування не скористався, будь-яких заяв з приводу предмета спору суду не надав.
Позивачем надано до суду додаткові пояснення, у яких представник вказав, що наказом Міністерства культури України 11.03.2013 № 158 затверджений Порядок обліку об`єктів культурної спадщини (далі – Порядок № 158), відповідно пункту 4.8 якого уповноважений орган зобов`язаний забезпечити складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини, внесений до Переліку до набрання чинності цим Порядком, у строк, що не перевищує 3 років з дати занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку. Отже, взяття на облік об`єкта культурної спадщини та оформлення облікової документація передують розгляду питання про внесення об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. Порядком № 158 визначено перелік уповноважених органів, які зобов`язані забезпечувати складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини. Такими уповноваженими органами є орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Разом з тим, за результатами перевірки електронної бази документообігу Мінкульту встановлено, що подання щодо занесення об`єкта культурної спадщини "Будинок, у якому проживала сім`я Лепких (Сильвестр Лепкий, Богдан Лепкий)" за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, Бережанська міська територіальна громада, с. Жуків, вул. Лепкого, біля дитячого садочку, до Реєстру у встановленому Законом порядку до Мінкульту не надходило.
Рух справи у суді
Ухвалою суду від 31.12.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.
Копію ухвали про відкриття спрощеного провадження позивачі та відповідач отримав 31.12.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в його електронний кабінет.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини.
Наказом Управління культури Тернопільської обласної державної адміністрації від 27.01.2010 № 16 об`єкт нерухомості, а саме: будинок, у якому проживала сім`я Лепких ( ОСОБА_2 ), дата утворення 1991 рік, с. Жуків колишнього Бережанського району, що на території Бережанської міської ради (Бережанської територіальної громади) Тернопільського району Тернопільської області, внесено до переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини (історії) Тернопільської області.
Відповідно до інформації наданої Бережанською міською радою листом № 03-12/1735 від 30.05.2025 та Департаментом культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації листом № 02.1-46/956 від 25.06.2025 облікова документація на вище вказаний об`єкт культурної спадщини не виготовлялась (арк. справи 33 - 34).
З метою збереження щойно виявленого об`єкта культурної спадщини Бережанською окружною прокуратурою на адресу Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації направлено лист № 52-2080ВИХ-25 від 26.05.2025 про наявність порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини щодо необхідності виготовлення облікової документації для внесення вказаного об`єкта до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (арк. справи 27 - 29).
Крім того, Департаментом культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації листом № 02.1-46/956 від 25.06.2025 повідомлено, що до Державного реєстру нерухомих пам`яток України щойно виявлений об`єкт культурної спадщини не внесено у зв`язку із відсутністю облікової документації, яка відповідає вимогам Порядку № 158. Занесенню щойно виявленого об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України передує певна робота спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини, до яких належить Департамент культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації до повноважень якого віднесено виготовлення облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини та скерування пропозиції (подання) вищестоящому органу - Міністерству культури України.
Відтак, всупереч вимог чинного законодавства відповідачем не виготовленно облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - будинок, у якому проживала сім`я Лепких (Сильвестр Лепкий, Богдан Лепкий), дата утворення - 1991 рік, с. Жуків колишнього Бережанського району, що на території Бережанської міської ради (Бережанської територіальної громади) Тернопільського району Тернопільської області, яка відповідає актуальній редакції Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, а також не ініційовано, на підставі розроблених облікових документів, питання про внесення даного об`єкту культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, що призвело до порушення правового режиму його використання.
Станом на час вирішення справи судом, доказів виготовлення відповідачем облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини, матеріали справи не містять, як і не містять будь-яких доказів щодо вжиття заходів для їх виготовлення.
Вважаючи таку бездіяльність Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації щодо невжиття заходів для виготовлення облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини протиправною, прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся до суду із цим позовом.
Мотивувальна частина
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України "Про прокуратуру" та статтею 53 КАС України.
Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 23 цього Закону представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Як визначено частинами четвертою, п`ятою статті 53 КАС України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 під поняттям орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.
При вирішенні справи суд бере до уваги, що інтереси держави є оціночним поняттям, а тому прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.12.2019 у справі № 920/121/19, суд зазначає, що поняття інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 19.09.2019 у справі № 815/724/15, від 17.10.2019 у справі № 569/4123/16-а).
Державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах між собою та державою.
З наведеного слідує, що інтереси держави спрямовані на забезпечення гарантій державної влади та ефективного функціонування її інститутів та органів задля захисту та реалізації прав і свобод територіальних громад.
Обґрунтовуючи інтереси держави прокурор, зазначає, що спір у цій справі стосується бездіяльності відповідача щодо невжиття заходів, спрямованих на виготовлення облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини за видом "історія" – об`єкт нерухомості для подальшого знесення його до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внаслідок чого існує загроза руйнування пам`ятки історії та культури, знищення історичної спадщини громади. Порушення інтересів держави у спірному випадку полягає у необхідності неухильного дотримання вимог національного та міжнародного законодавства в сфері охорони культурної спадщини.
Суд враховує, що в даному випадку спеціально уповноваженим державою органом на забезпечити складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини є Департамент культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації. Разом з тим, тривале невиконання Департаментом культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації вимог чинного законодавства щодо виготовлення облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини за видом "історія" – об`єкт нерухомості для подальшого знесення його до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та не вжиття необхідних заходів, стало підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.
Отже, суд вважає наявними передбачені частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до статті 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом, держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність.
Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 №1805-III (далі - Закон № 1805-ІІІ), преамбулою якого закріплено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
Згідно з визначеннями, які наведені у статті 1 Закону № 1805-ІІІ: 
- об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;
- пам`ятка культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (не включення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;
щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону;
- облікова документація - документація, що формується в порядку обліку об`єктів культурної спадщини та містить дані щодо цінності об`єкта культурної спадщини, характерних властивостей, що становлять його історико-культурну цінність (предмет охорони об`єкта культурної спадщини), етапів розвитку, просторових, функціональних характеристик, стану збереження, а також дані проведених досліджень.
Згідно зі статтею 2 Закону № 1805-ІІІ за видами об`єкти культурної спадщини поділяються на: археологічні; історичні; об`єкти монументального мистецтва; об`єкти архітектури; об`єкти містобудування; об`єкти садово-паркового мистецтва; об`єкти науки і техніки.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.
До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.
Відповідно до статті 13 Закону № 1805-ІІІ об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною першою статті 14 Закону № 1805-ІІІ занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться відповідно до категорії пам`ятки:
а) пам`ятки національного значення - постановою Кабінету Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини протягом одного року з дня одержання подання;
б) пам`ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням громадських об`єднань, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.
Згідно з частиною другою статті 14 Закону № 1805-ІІІ об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу). Перелік щойно виявлених об`єктів культурної спадщини ведеться органами охорони культурної спадщини та публікується такими органами на своїх офіційних веб-сайтах. Включення об`єкта до такого переліку здійснюється одночасно з набуттям ним статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини.
Переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини. Порядок обліку об`єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.
Єдину систему обліку об`єктів культурної спадщини незалежно від їх видів та типів, а також порядок переміщення (перенесення) пам`ятки визначає Порядок обліку об`єктів культурної спадщини, затверджений наказом Міністерства культури України 11.03.2013 № 158 у редакції наказу Міністерства культури та інформаційної політики України № 158 від 01.03.2024, який набрав чинності 12.04.2024 (далі - Порядок № 158). 
Згідно з визначеннями, які наведені у пункті 1.2 Порядку № 158:
- замовник облікової документації - особа або організація, яка замовляє розробку облікової документації на об`єкт (об`єкти) культурної спадщини (далі - Замовник);
- облікова документація - документація, що формується в порядку обліку об`єктів культурної спадщини та містить дані щодо цінності об`єкта культурної спадщини, характерних властивостей, що становлять його історико-культурну цінність (предмет охорони об`єкта культурної спадщини), етапів розвитку, просторових, функціональних характеристик, стану збереження, а також дані проведених досліджень;
- уповноважений орган – орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні (військові) адміністрації.
Пунктом 1.3 Порядку № 158 передбачено, що система обліку об`єктів культурної спадщини включає комплекс заходів із виявлення нерухомих об`єктів культурної спадщини, складання облікової документації, взяття нерухомих об`єктів культурної спадщини на державний облік, занесення чи незанесення нерухомого об`єкта культурної спадщини до Реєстру, ведення Реєстру, порядок присвоєння охоронних номерів, включення до Реєстру об`єкта культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом, внесення змін до Реєстру (зміна категорії пам`ятки та вилучення пам`ятки з Реєстру), моніторинг та інвентаризацію нерухомих об`єктів культурної спадщини, формування облікових справ, порядок переміщення (перенесення) пам`яток.
Відповідно до пункту 1.5 Порядку № 158 фінансування робіт зі складання облікової документації, паспортизації, інвентаризації та моніторингу здійснюється за рахунок видатків, передбачених у державному та місцевих бюджетах, а також за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством.
Згідно з пунктом 2.1 Порядку № 158 виявлення нерухомих об`єктів культурної спадщини та складання на них відповідної облікової документації забезпечують уповноважені органи, а також районні державні адміністрації, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини, зокрема виконують функції Замовника та укладають з цією метою контракти на виявлення, дослідження нерухомих об`єктів культурної спадщини для їх взяття на облік та подальшої державної реєстрації.
Пунктом 3.1 Порядку № 158 визначено, що на об`єкт, який виявлено в процесі досліджень і щодо якого подано Картку до органу охорони культурної спадщини, складається облікова документація у складі облікової картки за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку, до якої додаються коротка історична довідка та фотофіксація.
Відповідно до пункту 4.8 Порядку № 158 уповноважений орган зобов`язаний забезпечити складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини, внесений до Переліку до набрання чинності цим Порядком, у строк, що не перевищує 3 років з дати занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку.
Отже, взяття на облік об`єкта культурної спадщини та оформлення облікової документація передують розгляду питання про внесення об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. 
При цьому, Порядком №158 визначено перелік уповноважених органів, які зобов`язані забезпечувати складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини. Такими уповноваженими органами є орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а зокрема у вказаній справі – Департамент культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації.
При цьому, відповідно до частини першої статті 6 Закону № 1805-ІІІ до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить, зокрема: подання пропозицій центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та про внесення змін до нього (пункт 2); забезпечення виготовлення, складання і передачі центральному органові виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини наукової документації з описами та фіксацією об`єктів культурної спадщини (пункт 7); виконання функції замовника, укладення з цією метою контрактів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини та інші заходи щодо охорони культурної спадщини (пункт 11).
У свою чергу, відповідно до пункту 2, 4 Положення про Департамент культури та туризму Тернопільської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням начальника Тернопільської обласної військової адміністрації № 199/01.02-01 від 19.03.2025 (далі – Положення), Департамент підпорядкований голові обласної державної адміністрації, а також підзвітний та підконтрольний Міністерству культури та стратегічних комунікацій України, Державній службі з етнополітики та свободи совісті, Державному агентству розвитку туризму України. Основними завданнями Департаменту є забезпечення реалізації державної політики у сфері культури, охорони культурної спадщини (крім об`єктів архітектури та містобудування), туризму та курортів, етнополітики, забезпечення прав національних меншин та права громадян на свободу світогляду і віросповідання, а також у сфері книговидання та державної мовної політики на території області.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Департамент культури та туризму Тернопільської обласної державної адміністрації є окремою юридичною особою.
В силу вимог частини першої статті 42 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій здійснюють керівництво галузями управління, несуть відповідальність за їх розвиток.
Відповідно до пункту 4 Положення, основними завданнями Департаменту є забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони культурної спадщини.
Згідно з підпунктами 28, 29 пункту 5 Положення, Департамент відповідно до покладених на нього завдань, формує та подає в установленому порядку Міністерству культури та стратегічних комунікацій України, Державній службі з етнополітики та свободи совісті, Державному агентству розвитку туризму України пропозиції щодо занесення об`єктів культурної спадщини (крім об`єктів архітектури та містобудування) до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та внесення змін до нього; подає Міністерству культури та стратегічних комунікацій України інформацію про пошкодження, руйнування, загрозу або можливу загрозу пошкодження пам`яток культурної спадщини (крім пам`яток архітектури та містобудування).
З системного аналізу вказаних вище норм, слідує, що органом, який зобов`язаний забезпечити складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини є Департамент культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації, на який відповідно до Законів України "Про охорону культурної спадщини", "Про місцеві державні адміністрації", Положення та Порядку № 158 покладено обов`язок забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини та виконання функції замовника будь-якої документації у сфері охорони культурної спадщини.
Вказане узгоджується з праовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 27.07.2022 у справі № 640/28045/20.
Крім того, згідно з пунктом "д" частини першої статті 19 Земельного кодексу України (далі - Кодекс) однією з категорій земель є землі історико-культурного призначення.
Статтею 53 Земельного кодексу України унормовано, що до земель історико-культурного призначення належать земельні ділянки, призначені для збереження та обслуговування пам`яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів), історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, охоронюваних археологічних територій, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб.
Водночас, статтею 54 Земельного кодексу України визначено, що землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.
Статтею 18 Закону № 1805-ІІІ об`єкти культурної спадщини, що є пам`ятками (за винятком пам`яток, відчуження або передача яких обмежується законодавчими актами України) можуть бути відчужені, а також передані власником або уповноваженим ним органом у володіння, користування чи управління іншій юридичній або фізичній особі за наявності погодження відповідного органу охорони культурної спадщини.
Відтак, органом, який зобов`язаний забезпечити складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини є виключно Департамент культури та туризму Тернопільської ОДА.
Відповідно до матеріалів справи, наказом Управління культури Тернопільської обласної державної адміністрації від 27.01.2010 № 16 об`єкт нерухомості, а саме: будинок, у якому проживала сім`я Лепких (Сильвестр Лепкий, Богдан Лепкий), дата утворення 1991 рік, с. Жуків колишнього Бережанського району, що на території Бережанської міської ради (Бережанської територіальної громади) Тернопільського району Тернопільської області, внесено до переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини (історії) Тернопільської області.
Однак, відповідно до інформації наданої Бережанською міською радою листом № 03-12/1735 від 30.05.2025 та Департаментом культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації листом № 02.1-46/956 від 25.06.2025 облікова документація на вище вказаний об`єкт культурної спадщини не виготовлялась. 
Крім того, до Державного реєстру нерухомих пам`яток України щойно виявлений об`єкт культурної спадщини не внесено у зв`язку із відсутністю облікової документації, яка відповідає вимогам Порядку. 
Занесенню щойно виявленого об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України передує певна робота спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини, яким є Департамент культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації, до повноважень якого віднесено виготовлення облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини та скерування пропозиції (подання) вищестоящому органу – Міністерству культури України.
Отож, відсутність облікової документації на об`єкт культурної спадщини – будинок, у якому проживала сім`я Лепких (Сильвестр Лепкий, Богдан Лепкий), дата утворення – 1991 рік, фактично унеможливлює внесення його до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та призводить до його руйнування, використання земель, на яких він розміщений, не за призначенням.
Тому, з метою збереження щойно виявленого об`єкта культурної спадщини Бережанською окружною прокуратурою на адресу Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації направлено лист про наявність порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини щодо необхідності виготовлення облікової документації для внесення вказаного об`єкта до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
Однак, станом на час вирішення справи судом, доказів виготовлення відповідачем облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини, матеріали справи не містять, як і не містять будь-яких доказів щодо вжиття заходів для їх виготовлення, що призводить до порушення правового режиму його використання.
Крім того, суд зазначає, що пунктами 5.1. та 5.2. Порядку № 158 визначено, що для розгляду питання занесення об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України необхідною є облікова документація.
Відповідно до пунктів 3.3., 3.4. Порядку № 158 розробником облікової документації є наукові установи та громадські організації, юридичні особи та суб`єкти господарювання, в тому числі заклади культури, одним із видів діяльності яких є проведення наукових досліджень у сфері охорони культурної спадщини, та які мають у своєму складі чи залучають для проведення досліджень фахівців, що мають вищу освіту за спеціальністю "Музеєзнавство, пам`яткознавство", та/або фахівця-архітектора (для пам`яток та об`єктів архітектури, містобудування, садово-паркового мистецтва), та/або дипломованого фахівця-археолога (для пам`яток та об`єктів археології), та/або фахівця, який має науковий ступінь кандидата наук (доктора філософії) або доктора наук за спеціальністю "Музеєзнавство, пам`яткознавство" або таких наук: мистецтвознавство, культурологія, архітектура – для об`єктів монументального мистецтва; архітектури - для об`єктів архітектури, містобудування, садово- паркового мистецтва, а також ландшафтних; історії - для археологічних, історичних об`єктів та об`єктів науки і техніки.
Облікова документація складається у двох примірниках. Один примірник запишається у розробника, а другий разом з електронною версією передається для подальшого розгляду на Науково-методичній раді з питань охорони культурної спадщини органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, Консультативних рад органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних (військових) адміністрацій та/або Експертній комісії.
Також, пунктом 5 Порядку визначення категорій пам`яток, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 452 від 22.05.2019, визначено, що попередню оцінку відповідності об`єкта культурної спадщини ознакам, визначеним у пунктах 3 і 4 цього Порядку, проводить розробник облікової документації, що складається відповідно до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, який затверджується МКСК.
Відтак, занесенню щойно виявленого об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України передує певна робота спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини, до яких належить Департамент культури та туризму Тернопільської ОДА, та до повноважень якого віднесено виготовлення облікової документації на об`єкти культурної спадщини.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що, не вчинивши дії та не вживши заходів для виготовлення облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, допустив протиправну бездіяльність. Отже належним способом захисту порушеного інтересу держави буде зобов`язати відповідача виготовити облікову документацію на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини – об`єкт нерухомості, а саме: будинок, у якому проживала сім`я Лепких (Сильвестр Лепкий, ОСОБА_3 ), дата утворення – 1991 рік, с. Жуків колишнього Бережанського району, що на території Бережанської міської ради (Бережанської територіальної громади) Тернопільського району Тернопільської області.
Висновки за результатами розгляду справи
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.
Судові витрати
Згідно з частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертизи. Враховуючи те, що позивач, як суб`єкт владних повноважень, під час подання позову поніс лише судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, тому судові витрати з відповідача не стягуються, підстави для стягнення судового збору відсутні.
На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Виконувача обов`язків керівника Бережанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства культури України до Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної державної адміністрації щодо невиконання вимог чинного законодавства України з виготовлення облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини за видом "історія" – об`єкт нерухомості, а саме: будинок, у якому проживала сім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), дата утворення – 1991 рік, с. Жуків колишнього Бережанського району, що на території Бережанської міської ради (Бережанської територіальної громади) Тернопільського району Тернопільської області.
Зобов`язати Департамент культури та туризму Тернопільської обласної державної адміністрації виготовити облікову документацію на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини – об`єкт нерухомості, а саме: будинок, у якому проживала сім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), дата утворення – 1991 рік, с. Жуків колишнього Бережанського району, що на території Бережанської міської ради (Бережанської територіальної громади) Тернопільського району Тернопільської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 11 березня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
– Бережанська окружна прокуратура (місцезнаходження: вул. Пирогова, 5А, м. Бережани, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 47502, код ЄДРПОУ: 0291009821);
– Міністерство культури України (місце проживання: вул. Франка Івана, 19, м. Київ, 01054 код ЄДРПОУ: 43220275); 
відповідач:
– Департамент культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації (місцезнаходження: бульв. Тараса Шевченка, 6, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001 код ЄДРПОУ: 44246891). 

Головуючий суддя Юзьків М.І.