ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"23" лютого 2026 р. Справа № 924/1269/25 

м. Хмельницький
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., секретаря судового засідання Андрєєва В.І., розглянувши матеріали справи 
за позовом Комунальної установи "ЦОЗО" СМР ЛО, м. Сокаль, Сокальського району, Львівської області
до Фізичної особи підприємця Стайоха Артура Олександровича, с. Користова, Хмельницького району, Хмельницької області
про стягнення 27866,63 грн. матеріальної шкоди.

Без повідомлення (виклику) сторін

Процесуальні дії по справі.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2026 відкрито провадження у справі №924/1269/25, постановлено дану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду заяв по суті.
Позиції сторін.
Позивач повідомляє, що між КУ "ЦОЗО" СМР ЛО та ФОП Стайоха Артуром Олександровичем за результатами проведеної процедури відкритих торгів з особливостями укладено договір від 09.01.2023 №03-12/0901/4 на постачання товару (яловичина охолоджена та філе куряче), загальна вартість договору 2319590 грн без ПДВ. 
Повідомляє, що на підставі звернень ФОП Стайоха А.О. (від 14.02.2023 №14, від 13.03.2023 №82, 10.08.2023 №237) у зв`язку з підвищенням ціни на яловичину охолоджену, між сторонами укладалися додаткові угоди, а саме: №1 від 16.02.2023, якою ціну за 1 кг підвищено до 146,31 грн., №2 від 13.03.2023, якою ціну за 1 кг підвищено до 167,96 грн. та №3 від 25.08.2023, якою ціну за 1 кг підвищено до 188,0 грн. 
Однак, як зазначає позивач, що зростання ціни відбулося лише один раз, про що свідчить лист Хмельницької торгово-промислової палати №22-05/881 від 05.09.2025 року "Щодо надання цінових довідок ФОП Стайоха А.О.", де зазначено, що у період з лютого по березень ціни на яловичину охолоджену по Хмельницькій області залишались без змін, а в довідку у позицію "М`ясо яловичини" через технічний збій помилково потрапили ціни січня - лютого 2023 року. 
Вказує, що ревізією встановлено, що в порушення п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування", затверджених постановою КМУ від 12.10.2022 №1178, п.13.1 договору від 09.01.2023 №03-12/0901/4 безпідставно внесено зміни до договору в частині підвищення ціни за одиницю товару (яловичина охолоджена за ДК 021:2015:15110000-2 - М`ясо) при відсутності коливання ціни такого товару на ринку, що призвело до завищення вартості товару на суму 27866,63 грн., чим нанесено матеріальну шкоду КУ "ЦОЗО" СМР ЛО на відповідну суму.
Повідомляє, що позивач звертався до відповідача з вимогою добровільного відшкодування збитків, однак вимоги не виконано.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Ухвала від 12.01.2025, яка направлялася ФОП Стайоха А.О. на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських організацій, отримана відповідачем 20.01.2026, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Оскільки відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами.
Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
09.01.2023 між КУ "ЦОЗО" СМР ЛО (Замовник) та ФОП Стайоха Артур Олександрович (Постачальник) за результатами процедури закупівлі/спрощеної закупівлі укладено договір №03-12/0901/4, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується в порядку, на умовах і в терміни, передбачені договором постачати Замовнику товару - яловичину охолоджену, філе куряче за ДК 021:2015 15110000-2 - М`ясо (згідно додатку №1), а Замовник зобов`язується приймати цей товар та здійснювати оплату на умовах договору. 
Пунктом 3.5. договору передбачено строк поставки товарів з моменту підписання договору до 31.12.2023.
Загальна вартість договору складає 2319590,00 грн. без ПДВ (п. 5.1 договору).
Згідно з п. 13.1 договору, істотними умовами договору вважаються: предмет, ціна та строк дії цього договору. Вказані умови можуть бути змінені відповідно до випадків визначених пунктом 19 Особливостей, зокрема погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
У разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару, Постачальник письмово звертається до Замовника щодо зміни ціни за одиницю товару. Наявність факту коливання ціни такого товару на ринку підтверджується довідкою/ми або листом/ми (завіреними копіями цих довідки/ок або листа/ів) відповідних органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни такого товару на ринку. До розрахунку ціни за одиницю товару приймається ціна між датою початку строку дії договору про закупівлю (якщо ціна переглядається вперше) або відповідної, додаткової угоди (якщо ціна переглядається вдруге і надалі) та датою розрахунку ціни за товар.
Згідно Специфікації, яка є додатком №1 до договору від 09.01.2023 №03-12/0901/4 передбачено постачання 3500 кг яловичини охолодженої за ціною 127,45 грн. за 1 кг на суму 446075,00 грн. та 14700 кг філе курячого за ціною 127,45 грн. на суму 1873515,00 грн.
Додатком №2 до договору № 03-12/0901/4 від 09.01.2023 визначено адреси та графіки поставки товару.
14.02.2023 ФОП Стайоха А.О. звернувся листом за №14 до КУ "ЦОЗО" СМР ЛО з проханням підняти ціну на товар, що поставляється згідно укладеного договору від 09.01.2023 № 03-12/09001/4, а саме на м`ясо яловичини до 146,30 грн., на філе куряче до 144,70 грн. На підтвердження коливання ціни на ринку надано довідку Хмельницької торгово-промислової палати від 15.02.2023 № 22-5/133, згідно якої середньо-ринкова ціна на м`ясо яловичини з січня по лютий 2023 року зросла з 209,00 грн. до 240,00 грн. (на 14,8 %), на філе куряче – з 132,00 грн. до 150,00 грн. (на 13,6%).
16.02.2023 між КУ "ЦОЗО" СМР ЛО та ФОП Стайоха А.О. укладено додаткову угоду №1, якою ціну на яловичину охолоджену підвищено до 146,31 за 1 кг, на філе куряче – до 144,78 грн. за 1 кг.
13.03.2023 ФОП Стайоха А.О. звернувся з листом за № 82 до КУ "ЦОЗО" СМР ЛО з проханням підняти ціну на товар, що поставляється на підставі договору від 09.01.2023 №03-12/0901/4, а саме, на яловичину охолоджену до 167,96 грн., на філе куряче до 159,25 грн. На підтвердження коливання ціни на ринку надано довідку Хмельницької торгово-промислової палати від 09.03.2023 №22-05/238, відповідно до якої середньо-ринкова ціна на м`ясо яловичини з лютого по березень 2023 року зросла з 209,00 грн. до 240,00 грн. (на 14,8%), на філе куряче – з 150,00 грн. до 165,00 грн. (на 10,0%).
13.03.2023 між КУ "ЦОЗО" СМР ЛО та ФОП Стайоха А.О. укладено додаткову угоду №2, якою ціну на яловичину охолоджену підвищено до 167,96 грн. за 1 кг., на філе куряче – до 159,25 грн. за 1 кг.
10.08.2023 ФОП Стайоха А.О. звернувся з листом за №237 до КУ "ЦОЗО" СМР ЛО з проханням підняти ціну на товар, що постачається на підставі договору від 09.01.2023 № 03-12/0901/4, а саме, на яловичину охолоджену до 188,00 грн., на філе куряче – до 163,00 грн. На підтвердження коливання ціни на ринку надано довідку Хмельницької торгово-промислової палати від 09.08.2023 №22-05/802, відповідно до якої середньо-ринкова ціна на м`ясо яловичини з березня по серпень 2023 року зросла з 240,00 грн. по 270,00 грн. (на 12,5%), на філе куряче – з 165,00 грн. до 169,00 грн. (на 2,4%).
25.08.2023 між КУ "ЦОЗО" СМР ЛО та ФОП Стайоха А.О. укладено додаткову угоду №3, якою ціну на яловичину охолоджену підвищено до 188,00 грн. за 1 кг., на філе куряче – до 160,38 грн. за 1 кг.
На виконання умов договору відповідачем поставлено позивачу товар, що підтверджується видатковими накладними: №5819 від 27.11.2023 на суму 98686,72 грн. (філе куряче – 522,960 кг на суму 83872,32 грн. та яловичина - 78,800 кг на суму 14814,40 грн.); №1755 від 27.03.2023 на суму 112379,62 грн. (філе куряче – 573,00 кг на суму 91250,25 грн. та яловичина - 125,80 кг на суму 21129,37 грн.); №3794 від 29.08.2023 на суму 36539,17 грн. (філе куряче – 178,820 кг на суму 28477,09 грн. та яловичина - 48,00 кг на суму 8062,08 грн.); №2592 від 21.04.2023 на суму 76418,29 грн. (філе куряче – 415,00 кг на суму 66088,75 грн. та яловичина - 61,50 кг на суму 10329,54 грн.); №2588 від 26.04.2023 на суму 97533,25 грн. (філе куряче – 515,00 кг на суму 82013,75 грн. та яловичина - 92,40 кг на суму 15519,50 грн.); №6068 від 18.12.2023 на суму 284973,61 грн. (філе куряче – 1569,50 кг на суму 251716,41 грн. та яловичина - 176,90 кг на суму 33257,20 грн.); №5248 від 31.10.2023 на суму на суму 119277,57 грн. (філе куряче – 602,130 кг на суму 96569,62 грн. та яловичина - 120,77 кг на суму 22707,95 грн.); №5581 від 15.11.2023 на суму 116518,06 грн. (філе куряче – 651,725 кг на суму 104523,66 грн. та яловичина - 63,800 кг на суму 11994,40 грн.); №3474 від 08.06.2023 на суму 98694,40 грн. (філе куряче – 532,100 кг на суму 84736,93 грн. та яловичина - 83,100 кг на суму 13957,47 грн.); №3305 від 01.06.2023 на суму 89947,29 грн. (філе куряче – 508,160 кг на суму 80924,48 грн. та яловичина - 53,720 кг на суму 9022,81 грн.); №3717 від 21.08.2023 на суму 30661,52 грн. (філе куряче – 118,390 кг на суму 18853,93 грн. та яловичина - 70,300 кг на суму 11807,59 грн.); №3549 від 06.07.2023 на суму 22658,35 грн. (філе куряче – 79,000 кг на суму 12580,75 грн. та яловичина - 60,000 кг на суму 10077,60 грн.); №4453 від 21.09.2023 на суму 198718,11 грн. (філе куряче – 1146,440 кг на суму 183866,11 грн. та яловичина - 79,000 кг на суму 14852,00 грн.); №4816 від 04.10.2023 на суму 141809,68 грн. (філе куряче – 772,850 кг на суму 123949,68 грн. та яловичина - 95,000 кг на суму 17860,00 грн.); №1908 від 31.03.2023 на суму 84395,06 грн. (філе куряче – 500,000 кг на суму 159,250 грн. та яловичина - 28,400 кг на суму 4770,06 грн.).
За поставлену продукцію позивачем було сплачено грошові кошти в загальному розмірі 1559435,89 грн., що підтверджується платіжними інструкціями: №63 від 05.12.2023 на суму 19648,99 грн., №1410 від 05.12.2023 на суму 29262,94 грн., №120 від 28.03.2023 на суму 60670,58 грн., №272 від 28.03.2023 на суму 29540,88 грн., №30 від 28.03.2023 на суму 22168,16 грн., №460 від 02.09.2023 на суму 14532,83 грн., №895 від 02.09.2023 на суму 22006,34 грн., №170 від 02.05.2023 на суму 12787,32 грн., №405 від 02.05.2023 на суму 31940,22 грн., №163 від 02.05.2023 на суму 31690,75 грн., №169 від 02.05.2023 на суму 20208,01 грн., №404 від 02.05.2023 на суму 25878,11 грн., №162 від 02.05.2023 на суму 51447,13 грн., №69 від 19.12.2023 на суму 93233,73 грн., №437 від 19.12.2023 на суму 113692,88 грн., №750 від 19.12.2023 на суму 78047,00 грн., №1216 від 02.11.2023 на суму 29165,11 грн., №50 від 01.11.2023 на суму 22109,16 грн., №361 від 01.11.2023 на суму 68003,30 грн., №384 від 19.11.2023 на суму 65995,19 грн., №57 від 19.11.2023 на суму 13495,14 грн., №1316 від 19.11.2023 на суму 37027,73 грн., №255 від 13.06.2023 на суму 22241,54 грн., №578 від 13.06.2023 на суму 45661,87 грн., №245 від 12.06.2023 на суму 30790,99 грн., №520 від 02.06.2023 на суму 33863,94 грн., №220 від 01.06.2023 на суму 41223,42 грн., №41 від 01.06.2023 на суму 14859,92 грн., №419 від 23.08.2023 на суму 24417,16 грн., №837 від 23.08.2023 на суму 6244,36 грн., №43 від 10.07.2023 на суму 5348,08 грн., №677 від 10.07.2023 на суму 7045,58 грн., №308 від 10.07.2023 на суму 10264,68 грн., №515 від 22.09.2023 на суму 22357,82 грн., №971 від 22.09.2023 на суму 80140,30 грн., №278 від 22.09.2023 на суму 96219,99 грн., №1052 від 05.10.2023 на суму 57076,54 грн., №550 від 05.10.2023 на суму 20837,75 грн., №300 від 05.10.2023 на суму 63895,39 грн., №123 від 05.04.2023 на суму 50059,26 грн., №34 від 05.04.2023 на суму 9174,30 грн., №287 від 05.04.2023 на суму 25161,50 грн. 
26.08.2025 КУ "ЦОЗО" СМР ЛО звернулася до Хмельницької торгово-промислової палати з листом за №01-8/214, в якому просила підтвердити або спростувати достовірність та правильність зазначеної у довідках Хмельницької ТПП від 15.02.2023 №22-5/133, від 09.03.2023 №22-05/238, від 09.08.2023 № 2-05/802 інформації, що б дало можливість обґрунтувати та з`ясувати природу відповідних очевидних суперечностей (розбіжностей) між змістом вказаних довідок.
Хмельницька торгово-промислова палата листом за №22-05/881 від 05.09.2025 повідомила КУ "ЦОЗО" СМР ЛО, що у період з лютого по березень 2023 року ціни на яловичину охолоджену по Хмельницькій області запишались без змін. При оформленні довідки №22-05/238 від 09.03.2023 у зв`язку з перебоями в електроспоживанні через повітряні тривоги, стався технічний збій при оформленні та помилково в позицію "М`ясо яловичини" потрапили ціни січня-лютого 2023 року.
Західним офісом Держаудитслужби проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності КУ "ЦОЗО" СМР ЛО за період з 01.01.2021 по 30.06.2025, якою встановлено окремі порушення законодавства, що відображені в акті ревізії.
В матеріалах справи наявний витяг з акту з ревізії згідно якого встановлено, що в порушення п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування", затверджених постановою КМУ від 12.10.2022 №1178, п.13.1 Договору від 09.01.2023 №03-12/0901/4 безпідставно внесено зміни до договору в частині підвищення ціни за одиницю товару (яловичина охолоджена за ДК 021:2015:15110000-2- М`ясо) при відсутності коливання ціни такого товару на ринку, що призвело до завищення вартості товару на суму 27866,63 грн., чим нанесено матеріальну шкоду КУ "ЦОЗО" СМР ЛО на відповідну суму.
Згідно здійсненого Головним державним фінансовим інспектором Західного офісу Держаудитслужби розрахунку зайво сплачена сума коштів на придбання яловичини охолодженої в наслідок безпідставного підняття ціни склала 27866,63 грн.
Листом Західного офісу Держаудитслужби "Щодо усунення порушень законодавства" (29.09.2025) позивача зобов`язано вжити заходів для стягнення завданих КУ "ЦОЗО" СМР ЛО збитків із врахуванням вимог ст. ст. 1166, 1212 Цивільного кодексу, в тому числі претензійно-позовної роботи у зв`язку із безпідставним внесенням змін до договору від 09.01.2023 №03-12/0901/4 в частині підвищення ціни за одиницю товару (м`ясо яловичини) при відсутності коливання ціни такого товару на ринку.
09.10.2025 КУ "ЦОЗО" СМР ЛО направлено на адресу ФОП Стайоха А.О. претензію за №01-8/271, в якій вимагала в добровільному порядку сплатити грошові кошти в розмірі 27866,63 грн. набуті без достатньої правової підстави. Зокрема, позивач зазначав, що додаткова угода №2 від 13.03.2023 до договору №03-12/090/4 від 09.01.2023 суперечить вимогам Закону України "Про публічні закупівлі" та особливостям, умовам договору, а тому підлягає визнанню недійсною. Згідно видаткових накладних №1755 від 27.03.2023, №1908 від 31.03.2023, №2588 віл 26.04.2023, №2592 від 21.04.2023, №3305 від 01.06.2023, №3474 від 08.06.2023, №3549 від 06.07.2023, №3717 від 21.08.2023, №3794 від 29.08.2023 загальна кількість яловичини охолодженої, поставленої з урахуванням неправомірного підняття ціни – 623,22 кг. Різниця в підняті становить 21,65 грн., що становить 13492,71 грн. зайво сплачених бюджетних коштів. Також позивач звертав увагу, що відповідно до додаткової угоди №3 ціну піднято з 167,96 грн. до 188,00 грн., а мало бути лише з 146,31 грн. до 164,60 грн. Виходячи з накладних №4453 від 21.09.2023, №4816 від 04.10.2023, №5248 від 31.10.2023, №5581 від 15.11.2023, №5819 від 27.11.2023, №6068 від 18.12.2023 загальна кількість яловичини охолодженої, поставленої з урахуванням неправомірного підняття ціни – 614,27 грн., була переплата в 23,40 грн., що становить 14373,92 грн. зайво сплачених бюджетних коштів.
Враховуючи, що відповідач не сплатив зазначені кошти, позивач звернувся з позовом про стягнення 27866,63 грн. матеріальної шкоди.
Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне. 
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Вирішуючи спір по суті, господарський суд має встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, для захисту якого звернувся позивач.
Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.
Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2023 у справі №917/559/21.
Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування підстав для стягнення заявленої матеріальної шкоди позивач посилається на безпідставне підвищення ціни за одиницю товару (м`ясо яловичини) на підставі додаткової угоди №2 від 13.03.2023 та неправомірне підняття ціни на підставі додаткової угоди №3 від 25.08.2023 до договору №03-12/0901/4 від 09.01.2023.
Правовим підставами позову позивачем визначено ст. ст. 22, 1166, 1212 ЦК України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.
Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. 
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності у вигляді відшкодування шкоди.
Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 21.09.2022 у справі №911/589/21, від 14.06.2022 у справі №922/2394/21, від 03.11.2021 №922/1705/20, від 02.11.2021 №918/1131/20, від 28.10.2021 №910/9851/20, від 29.06.2021 у справі №910/11287/16, від 15.06.2021 у справі №918/864/20, від 18.05.2021 у справі №925/1328/19, від 08.09.2020 у справі №926/1904/19, від 07.07.2020 у справі №922/3208/19.
Отже, твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Зі змісту норм ЦК України, на які позивач посилається в якості правових підстав позову слідує, що ст. 1166 ЦК України передбачає завдання та відшкодування шкоди у деліктних правовідносинах, які не пов`язані із порушенням договору між тим, хто завдав шкоди, і тим, кому вона завдана.
Натомість, згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні, тобто повернення за недійсним правочином. Подібний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами спору існували договірні відносини. Так, 09.01.2023 між КУ "ЦОЗО" СМР ЛО (Замовник) та ФОП Стайоха Артур Олександрович (Постачальник) за результатами процедури закупівлі/спрощеної закупівлі укладено договір №03-12/0901/4, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується в порядку, на умовах і в терміни, передбачені договором постачати Замовнику товару - яловичину охолоджену, філе куряче за ДК 021:2015 15110000-2 - М`ясо (згідно додатку №1), а Замовник зобов`язується приймати цей товар та здійснювати оплату на умовах договору. У Специфікації до договору (додаток №1) передбачено ціну за одиницю товару (1 кг) - яловичина охолоджена - 127,45 грн., філе куряче - 127,45 грн.
В подальшому, на підставі звернень відповідача (від 14.02.2023 №14, від 13.03.2023 №82, 10.08.2023 №237) з посиланням, зокрема, на підвищення ціни на яловичину охолоджену, між сторонами укладалися додаткові угоди: №1 від 16.02.2023, якою ціну за 1 кг підвищено до 146,31 грн., №2 від 13.03.2023, якою ціну підвищено до 167,96 грн. та №3 від 25.08.2023, якою ціну підвищено до 188,00 грн. 
Таким чином, поставка товару за цінами, які за твердженням позивача є безпідставно та неправомірно піднятими, здійснювалася на підставі укладених між сторонами додаткових угод.
У заявленому позові позивач фактично просить застосувати наслідки недійсності додаткових угод №2 від 13.03.2023 та №3 від 25.08.2023 до договору №03-12/0901/4 від 09.01.2023. При цьому, вимоги про визнання недійсними зазначених додаткових угод позивач не заявляє.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України).
Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною (ч. 2 ст. 216 ЦК України).
З аналізу ст. ст. 215, 216 ЦК України слідує, що самостійна вимога про повернення виконаного за договором може бути заявлена у зв`язку із застосуванням наслідків нікчемності такого договору (правочину), про що позивач не заявляє, а у суду відсутні підстави для такого висновку з огляду на положення статті 43 Закону України "Про публічні закупівлі".
У випадку ж наявності оспорюваного правочину (про що позивач зазначав у претензії від 09.10.2025 за №01-8/271), вимога про застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину має бути об`єднана з вимогою про визнання правочину недійсним.
З огляду на викладене, враховуючи, що заявлені позивачем вимоги випливають з договірних відносин між сторонами, без визнання недійсними додаткових угод №2 від 13.03.2023 та №3 від 25.08.2023 до договору №03-12/0901/4 від 09.01.2023, на підставі яких, за твердженням позивача, безпідставно та неправомірно підвищено ціну за одиницю товару, неможливим є застосування наслідків недійсності таких додаткових угод.
Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України унормовано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Так, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яке опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Водночас правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
У процесуальному законодавстві діє принцип "jura novit curia" ("суд знає закони"), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на "норму права", що є значно конкретизованим, аніж закон. Більше того, з огляду на положення ГПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходять своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах.
Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.
Разом з тим, враховуючи, що предмет та підстави позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися тільки позивачем, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу, зважаючи на те, що позивач не заявляв вимог щодо визнання спірних додаткових угод недійсними, відсутні підстави для застосування наслідків недійсності цих правочинів шляхом стягнення з відповідача на користь позивача надлишково сплачених коштів за поставлений товар у розмірі 27866,63 грн., які позивачем заявлені як шкода.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 року справа №916/1415/19, від 02.02.2021 справа №925/642/19, від 06.04.2021 справа №910/10011/19, від 22.06.2021 справа №200/606/18, від 02.11.2021 справа №925/1351/19, від 25.01.2022 справа №143/591/20, від 23.11.2021 справа № 359/3373/16-ц, постанова КГС у складі Верховного Суду від 06.04.2021 в справі № 915/1890/19, від 08.07.2021 в справі № 918/56/20 (918/1185/20).
Зазначене вище свідчить про неможливість задоволення цього позову з огляду на неналежний спосіб захисту та, як наслідок, на відсутність процесуальної можливості дослідження доказів справи та встановлення існування обставин для задоволення чи відмови в задоволенні позову з точки зору його обґрунтованості. 
Водночас, наведене не позбавляє права позивача на звернення з позовом до суду щодо захисту стверджуваного ним порушеного права у спосіб, який є належним з урахуванням норм чинного законодавства.
З огляду на викладене позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на обрання позивачем неналежного способу захисту.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у позові.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 129, 130, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України)
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).
Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.
Повне рішення складено 23.02.2026

Суддя О.Є. Танасюк