Справа № 204/11026/25
Провадження № 2/204/844/26 

ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
06 березня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючої       судді Токар Н.В.,
за участю секретаря     Павлюк Д.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 , в якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором №00-9711508 від 09.04.2024 року, яка становить 36 124,20 грн. та складається з: 6 300,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 26 824,20 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 3 000,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються з: судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн. та судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що 09.04.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00-9711508 на суму 6 300,00 грн. Для отримання кредиту Відповідач зареєструвався на сайті Кредитодавця та отримав доступ до Особистого кабінету. У процесі реєстрації він пройшов процедуру ідентифікації та верифікації, дотримуючись підказок відповідного сайту Кредитодавця. Після цього Відповідач ознайомився з чинною редакцією Правил надання коштів у позику, заповнив свої персональні ідентифікаційні дані, визначені як обов`язкові, та вказав суму коштів, яку бажає отримати. Відповідач приєднався до умов Кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 85131, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. На виконання умов Кредитного договору, 09.04.2024 року Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю "Платежі Онлайн" на платіжну картку № 5355-28XX-XXXX-9832. Згодом, 21.10.2024 року між Первісним кредитором та Позивачем укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Згідно з умовами Кредитного договору Відповідач зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному Кредитним договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором, а тому позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. 
Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 19 листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 19 листопада 2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.
З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. 
Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву, не скористалась, а тому суд розглядає справу за наявними матеріалами. 
Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що 09.04.2024 року о 12:05:00 год. між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №00-9711508 на суму 6 000 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 85131 (а.с.24-28).
Кредитним договором передбачено:
1.1. Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
1.2. Сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 6 000 гривень. Тип Кредиту - кредитна лінія. Цільове призначення Кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі потреби.
1.3. Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю (дата повернення кредиту) 04 квітня 2025 року.
1.5. Тип процентної ставки фіксована.
1.5.1. Стандартна процента ставка складає 2,47% від Суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли Позичальник має право на використання Зниженої процентної ставки).
1.5.2. Знижена процентна ставка становить 0,25% від Суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачі кредиту) протягом Строку кредитування, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору.
1.6. За надання Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 5,00%від суми Кредиту, що складає: 300 грн.
Розділом 2 визначено порядок укладення договору та надання кредиту.
Згідно п. 2.8. кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі Кредиту: 09 квітня 2024 року. Сума Кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 6 000 грн. на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
Розділом 4 визначено права та обов`язки сторін.
4.1. Кредитодавець зобов`язується:
4.1.1. Надати Позичальникові в кредит грошові кошти в порядку та сумі, визначених цим Договором.
4.3. Позичальник зобов`язується:
4.3.1. Повернути Кредитодавцю суму Кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором.
4.3.2. Дотримуватись строків виконання зобов`язань передбачених цим Договором, в тому числі, але не виключно щодо повернення Кредиту та сплати процентів, відповідно до умов цього Договору.
Підписавши 09.04.2024 року договір кредитної лінії № 00-9711508, паспорт споживчого кредиту в якому зазначенні суттєві умови кредитування аналогічні вказаним у договорі (а.с.17-18) та графік платежів за кредитом (а.с. на звороті 28), ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними, та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Довідкою про ідентифікацію підтверджується, що клієнт ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з якою укладено кредитний договір 00-9711508 від 09.04.2024 року ідентифікований ТОВ «Макс Кредит». Акцент договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор: 85131; час відправки ідентифікатора позичальнику: 09.04.2024 року о 12:04:55 год. (а.с.16).
Позивачем також надано правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Макс Кредит» (а.с.19-23).
Відповідно до Інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» від 30.10.2024 року за вих.№ 1289/10 ТОВ «Платежі Онлайн» як технічний оператор платіжних послуг підтверджує, що 09.04.2024 року ТОВ «Макс Кредит» через платіжний сервіс «Platon» ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну картку № НОМЕР_1 у сумі 6 000,00 грн. за номером кредитного договору: №00-9711508; дата кредитного договору 09.04.2024 року (а.с.14-15).
З виписки з особового рахунку за кредитним договором №00-9711508 від 09.04.2024 року вбачається, що за період 21.10.2024-01.10.2025 ОСОБА_1 має заборгованість у загальному розмірі 36 124,20 грн. з яких: 6 300 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 26 824,20 грн. – прострочена заборгованість за процентами; заборгованість за штрафними санкціями – 3 000 грн. (а.с.39).
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч. 7,12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.
На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що 21 жовтня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 21102024-МК/Ейс (а.с.47-49), відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до боржників за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру боржників на дату відступлення Прав Вимоги, включаючи всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні Клієнту у якості кредитора, щодо виплати суми Боргу.
Згідно акту приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 21102024-МК/Ейс від 21.10.2024 року, ТОВ «Макс Кредит» передав, а ТОВ «ФК «Ейс» прийняв реєстр боржників клієнта від 21 жовтня 2024 року (а.с.44).
Відповідно до витягу із реєстру боржників до договору факторингу № 21102024-МК/Ейс від 21.10.2024 року, ТОВ «Макс Кредит» передав, а ТОВ «ФК «Ейс» прийняв право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9711508 від 09.04.2024 року в загальному розмірі 33 124,20 грн. з яких: 6 300 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 26 824,20 грн. – прострочена заборгованість за процентами (а.с.45-46).
Платіжна інструкція №13 від 25.10.2024 року, платіжна інструкція №14 від 30 жовтня 2024 року, платіжна інструкція №15 від 31 жовтня 2024 року та платіжна інструкція №16 від 31 жовтня 2024 року підтверджують факт оплати ТОВ «Ейс» на рахунок ТОВ «Макс Кредит» грошових коштів в якості оплати за договором факторингу № 21102024-МК/Ейс від 21.10.2024 року (а.с.42,43).
Отже, судом встановлено, що до позивача ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9711508 від 09.04.2024 року.
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Таким чином, суд приходить до висновку, що договір факторингу та витяг з реєстру прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
Крім того, судом встановлено, що позивачем не здійснювались нарахування за кредитним договором.
Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками за його користування є правомірними.
Одночасно із цим, суд враховує, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 300 грн. При цьому, згідно умов договору кредитної лінії №00-9711508 від 09.04.2024 року (п.1.2) сума ліміту кредитної лінії складає 6 000 грн. Також у паспорті споживчого кредиту сторони погодили аналогічну суму кредитного ліміту – 6 000 грн. Окрім того, у розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором ТОВ «Макс Кредит», сума заборгованості за договором кредитної лінії №00-9711508 від 09.04.2024 рок, зокрема, за тілом кредиту складає 6 000 грн. (а.с.40-41).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Оскільки відповідач, як встановлено матеріалами справи отримала кредит в розмірі 6 000 грн, вказані кошти не повернула в строк визначений умовами кредитного договору, не спростувала наявність такого боргу, то позивач правомірно вимагає їх повернення, шляхом стягнення з відповідача за рішенням суду.
Оскільки заборгованість відповідача за тілом кредиту складає суму у розмірі 6 000 грн, яку остання і отримала в кредит, тому саме вказана сума підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.
Що стосується позовної вимоги про стягнення 3 000 грн. - суми заборгованості за штрафом, то відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год. 24 лютого 2022 року, який триває донині.
Верховний Суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року в справі № 910/8349/22); на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та здійснено розрахунок штрафу в розмірі 3 000 грн. станом на 21.10.2024 (під час дії в Україні воєнного стану), а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
З огляду на вказані норми, позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (пені) та інших платежів у період дії в Україні воєнного стану, тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 3 000 грн до задоволення не підлягають.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн., суд зазначає наступне.
За частинами 1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно частин 2, 3, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Нормами ЦПК України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Гонорар адвоката має бути розумним з урахуванням витраченого адвокатом часу. Витрати мають бути обґрунтованими, документи, що підтверджують витрати, мають бути складені належним чином.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Данілов проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 7 000,00 грн.
Так, з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФК «Ейс»» та адвокатським бюро «Соломко та партнери» 20 серпня 2025 укладено договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 (а.с.37-38).
ТОВ «ФК «Ейс» замовило, а адвокатське бюро «Соломко та партнери» виконало послуги професійної правничої допомоги по справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9711508 від 09.04.2024 року. Сума наданих послуг склала 7 000 грн., витрачений час у загальному розмірі склав 6 год., що підтверджується Актом прийому-передачі наданих послуг (а.с.35) та додатковою угодою №25770792832 до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року (а.с.36)
Відповідно до п.3.6 договору, сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь Клієнта сплачується на користь Адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок Клієнта.
Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зауважено про те, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Суд, враховуючи об`єм та характер наданих послуг, їх складність, вважає, що розмір вказаних витрат є завищеним, та підлягає зменшенню до 2 000 грн, що буде співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи. 
Також судом враховано, що позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 2 422,40 грн. (а.с.62), які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог на суму 2 201,11 грн.
На підставі наведеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263 – 265, 274, 279, Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №00-9711508 від 09.04.2024 року в розмірі 32 824 (тридцять дві тисячі вісімсот двадцять чотири) грн. 20 (двадцять) коп. з яких: заборгованість за тілом кредиту – 6 000 (шість тисяч) грн.; заборгованість за відсотками – 26 824 (двадцять шість тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. 20 (двадцять) коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судовий збір у розмірі 2 201 (дві тисячі двісті одна) грн. 11 (одинадцять) коп.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (ЄДРПОУ – 42986956, місцезнаходження: 02090, м.Київ, вул.Алматинська, буд.8, офіс 310а),
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) 

Суддя          Н.В. Токар