Справа № 308/2621/26
3/308/1055/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2026 року       м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП 
В С Т А Н О В И В:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 001096Е від 05.02.2026 року вбачається, що 05.02.2026 року о 02 год. 40 хв. ОСОБА_1 був виявлений та затриманий офіцером оперативно-розшукової групи, на відстані 3000 метрів до Державного кордону України, на напрямку 260 прикордонного знаку (Оноківська територіальна громада Ужгородського району Закарпатської області) в межах прикордонної смуги, за вчинення злісної непокори законним вимогам військовослужбовця ДПС України.
ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, клопотань про відкладення справи на адресу суду не надходило. Окрім того відомості про дату та час розгляду справи містяться на Судовій владі Україні на офіційній сторінці Ужгородського міськрайонного суду за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua.
З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.
Частиною 1 ст. 185-10 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України. 
Частиною 2 ст. 185-10 КУпАП передбачена відповідальність ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.
Так, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» основними функціями Державної прикордонної служби України є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення; ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України «Про розвідувальні органи України» та «Про оперативно-розшукову діяльність».
Статтею 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено права Державної прикордонної служби України. Відповідно до вказаної норми, органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право в тому числі, вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України (п. 12). 
Водночас, в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вказано в чому саме полягали законні вимоги працівника Державної прикордонної служби та в чому саме виразилася злісна непокора ОСОБА_1 цим вимогам. Також відсутні відомості про те, що працівники Державної прикордонної служби України пред`явили ОСОБА_1 саме законні вимоги або розпорядження.
У підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-10 КУпАП, до матеріалів справи додано: протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 001096Е від 05.02.2026 року; протокол про адміністративне затримання від 05.02.2026; протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 05.02.2026; копія посвідчення водія ОСОБА_1 ; рапорт; схему місця затримання правопорушника на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 05.02.2026; 
Разом з тим, будь-яких інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, а також винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні, судді не надано та в ході розгляду даної справи суддею не встановлено. 
Зважаючи на відсутність жодних інших доказів вини ОСОБА_1 окрім протоколів та рапорту із встановлення обставин правопорушення, суд вважає не доведеним склад даного адміністративного правопорушення належними і допустимими доказами.
При винесенні постанови суддя враховує постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 20.02.2026 р. у справі 308/2616/26 відповідно до якої провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст. 185-10 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справі «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Враховуючи подані суду матеріали, якими не доведено належними і допустимими доказами склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП у діях ОСОБА_1 , відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 185-10 ч.2, 247, 283-285, 287-294 КУпАП
П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП – закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП. 
Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови. 

Суддя:          О.А. Придачук