Справа № 138/3633/25
Провадження №:2/138/503/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року м. Могилів-Подільський 

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Холодової Т.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.11.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 3851348. Відповідно до умов вказаного договору позикодавець передав позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника. Зазначений договір укладений в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції та підписаний накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 30.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №30-12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором №3851348 від 26.11.2020. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, зокрема, за договором № 3851348 від 26.11.2020, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 . Разом з тим, після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем становить 39161,72 грн., яка складається з тіла кредиту в сумі 12000,00 грн., відсотків за користування кредитом нарахованих на дату відступлення прав вимоги в сумі 26756,00 грн., інфляційних збитків в сумі 350,49 грн. та нарахованих 3% річних в сумі 55,23 грн. За вказаних обставин позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути заборгованість у розмірі 39161,72 грн. та судові витрати. 
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 24.12.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами.
Представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що 26.11.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 38511348 за умовами якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі (п. 5 Договору).
Пунктом 2 Договору сторони погодили умови, позики, порядок і графік повернення позики та сплати процентів, зокрема, сума позики - 12000,00 грн., строк позики 30 днів, процентна ставка (базова) 1,99 % в день (фіксована). Дата надання позики 26.11.2020, дата повернення 26.12.2020, знижена процентна ставка 0,99% в день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70 % за день.
Згідно п. 4 Договору, підписанням цього договору позичальник підтвердив, що: ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; до моменту підписання вивчив договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі на умовах фінансового кредиту , розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (далі «Правила»), їх зміст суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі.
Відповідно до п. 10 Договору сторони погодили, що інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору.
Згідно з повідомленням вих. № КД-000065238/ТНПП від 22.10.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС», яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (Рішення НБУ про включення до Реєстру платіжної інфраструктури та видачу ліцензії від 27 квітня 2023 року № 21/764-рк), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код за ЄДРПОУ 39861924) відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: 1) Дата 26.11.2020 року; 2) Номер платежу 10551bf1-6a3c-462c-be21-0471519b2984; 3) Сума 12000,00 грн.; 4) Отримувач Жук Дмитро - ЕПЗ номер НОМЕР_1 . 
Також надано лист ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» вих № 24/10/25-7 від 24.10.2025 адресований ТОВ «Вердикт Капітал» про надання інформації щодо даних, які підтверджують видачу на банківську картку ОСОБА_1 онлайн-позики за договором № 3851348, № транзакції 10551bf1-6a3c-462c-be21-0471519b2984.
До позовної заяви позивачем приєднано копію Договору позики, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором hO5d9U3ORr, а також надано правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики).
Отже, Договір позики підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором і в ньому містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо.
Таким чином, укладаючи вказаний договір відповідач та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Тобто, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За змістом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З вказаного слідує, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позикодавця можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За таких обставин суд приходить до висновку, що кредитний договір був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Отже, з наданих доказів вбачається, що під час укладення договору № 3851348 від 26.11.2020 сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.
Також, доданими до позовної заяви доказами підтверджується отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 12000,00 грн., а відтак і факт виконання ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» умов кредитного договору щодо надання кредитних коштів відповідачу.
При цьому, відповідач відзив на позовну заяву не подавав та не заперечував факт укладення кредитного договору з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та отримання кредитних коштів.
Також, судом встановлено, що 30.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №30-12/2021 відповідно до умов якого, зокрема, первісний кредитор зобов`язується відступити за оплату права грошової вимоги у сумі 5584753,07 грн., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченого цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між клієнтом і боржниками. За цим договором клієнт відступає, а фактор приймає право вимоги. Реєстр боржників в електронному вигляді передається фактору за актом приймання передавання реєстру боржників в електронному вигляді не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного фінансування на користь клієнта.
На підтвердження факту укладення вказаного договору факторингу позивачем надано копію платіжного доручення № 0317260000 від 30.12.2021 щодо проведення оплати за договором факторингу № 30-12/2021 від 30.12.2021.
30.12.2021 року між вказаними сторонами було підписано Акт приймання-передавання реєстру боржників. Відповідно до вказаного реєстру боржників право вимоги до відповідача від ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" перейшло до ТОВ " Вердикт Капітал", порядковий номер у реєстрі 1432.
Відповідно до витягу з реєстру боржників загальна сума заборгованості відповідача на момент відступлення прав вимоги становила 38756,00 грн.
У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, відповідно до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, у тому числі за договором № 3851348 від 26.11.2020, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .
Факт укладення вказаного договору підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 та актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023.
Відповідно до реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 39161,72 грн., яка складається з 12000,00 грн. – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 26756,00 грн. – сума заборгованості за нарахованими процентами та 405,72 грн. –відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України.
Відповідно до п. 1 ч. ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Отже, суд встановив, що до позивача перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором до боржника ОСОБА_1 .
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підтвердження суми заборгованості відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 3851348 від 26.11.2020 перед первісним кредитором позивачем надано розрахунок заборгованості за період з 26.11.2020 по 30.12.2021, з якого вбачається, що станом на дату відступлення прав вимоги заборгованість відповідача становила 38756,00 грн, з яких: 12000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 26756,00 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 заборгованість відповідача становила 39161,72 грн, з яких: 12000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 26756,00 грн. – сума заборгованості за відсотками, нараховані 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України за період з 30.12.2021 по 23.02.2022 (включно) – 55,23 грн., інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України - 350,49 грн.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, станом на 21.11.2025 заборгованість відповідача перед позивачем складає 39161,72 грн, з яких: 12000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 26756,00 грн. – сума заборгованості за несплаченими відсотками, нараховані 3% річних – 55,23 грн., інфляційні збитки - 350,49 грн.
При цьому, з наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач вносив кошти в рахунок погашення заборгованості, а саме: 24.12.2020 в сумі 3326,40 грн, 22.01.2021 в сумі 3445,20 грн., 20.02.2021 в сумі 831,60 грн., 25.02.2021 в сумі 3207,60 грн., 27.03.2021 в сумі 3564 грн., 25.04.2021 в сумі 1900,80 грн., 11.05.2021 в сумі 1663,20 грн., 27.05.2021 в сумі 10,00 грн., в загальному ним було сплачено 18038,80 грн. відсотків за користування кредитом.
Щодо суми заборгованості по вказаному вище Договору позики, то слід зазначити наступне.
Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, ставить вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по процентах, нарахованих на дату відступлення права вимоги, в сумі 26756,00 гривень.
Як вбачається із розрахунку заборгованості наданого первісним кредитором, який доданий до позовної заяви, первісним кредитором нараховані проценти від суми тіла кредиту за період з 26.11.2020 по 24.08.2021, а саме 272 дні, тобто поза межами погодженого сторонами договору строку дії договору, який становить 30 днів (п. 2 Договору позики).
За частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Разом з тим, укладаючи спірний договір позики сторони не погодили порядку продовження його строку дії. 
При цьому пунктом 10 вказаного договору передбачено, що інші умови цього правочину регулюються Правилами , які є невід`ємною частиною Договору.
Зокрема, відповідно до п.п.7.1-7.12 Правил надання коштів у позику, позичальник має право подовжити строк користування позикою (далі - Пролонгація). За подовження строку користування позикою, позичальник сплачує Товариству проценти на умовах, обраних позичальником для здійснення певного виду Пролонгації.
Умови Пролонгації вказуються в Особистому кабінеті позичальника на сайті. При цьому, розмір процентів, що сплачує позичальник для оформлення Пролонгації визначаються виходячи з процентної ставки, зазначеної у Договорі позики та кількості днів, на яку Позичальник бажає оформити Пролонгацію.
У разі, якщо позичальник не сплатив заборгованість в повному обсязі та/або не оформив Пролонгацію, вважається що Позичальник почав користуватися Позикою понадстроково. Позичальник має право подовжити строк користування позикою необмежену кількість разів.
При кожному подовженні строку користування позикою, змінюється кінцева дата строку Позики та кінцева дата строку (терміну) дії Договору позики на відповідну кількість календарних днів. Після кожного оформлення Пролонгації, на електронну адресу позичальника, яку позичальник зазначив як контактну при реєстрації на сайті, Товариство відправляє повідомлення з інформацією про оформлену позичальником Пролонгацію. Таке повідомлення містить інформацію, зокрема, щодо нового строку позики, кінцевої дати строку позики, розміру заборгованості до повернення позичальником. Крім цього, інформація щодо нової кінцевої дати строку позики та розміру заборгованості доступна позичальнику в Особистому кабінеті.
Позичальник погоджується, що при виконанні умов, встановлених Товариством для оформлення Пролонгації та продовження строку (терміну) дії Договору позики, таке оформлення та продовження відбувається автоматично та згода позичальника проявляється у здійснені дій по внесенню грошових коштів на ім`я Товариства та без будь-якого додаткового документального оформлення.
У випадку, якщо позичальник скористався своїм правом на дострокове повернення Позики в період дії Пролонгації, кошти, сплачені позичальником для оформлення такої Пролонгації, не повертаються позичальнику та не підлягають перерахунку, на що Позичальник дає свою безумовну та безвідкличну згоду.
Таким чином однією з умов проголонгації кредитного договору є направлення на електронну адресу позичальника інформації про таку пролонгацію: щодо нового строку позики, кінцевої дати строку позики, розміру заборгованості та дії договору.
Однак, позивачем до позовної заяви не додано доказів направлення на електронну адресу відповідача повідомлення з інформацією про оформлену позичальником Пролонгацію після кожного оформлення такої пролонгації.
Враховуючи зазначене, суд констатує, що позивач не надав доказів внесення сторонами Договору позики змін до нього щодо продовження строку користування позикою у встановленому Правилами порядку.
Відтак, з урахуванням викладеного вище, суд вважає правомірним нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами на підставі ст. 1048 ЦК України лише протягом погодженого сторонами строку надання позики 30 днів.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 7164,00 гривень, яка обраховується наступним чином: 12000,00 грн. (сума позики) х 1,99 % (базова процентна ставка, на підставі п. 2 Договору позики) х 30 днів = 7164,00 грн.).
Відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками у сумі 19592,00 гривень задоволенню не підлягають.
Також, в період з 30.12.2021 по 23.02.2022 позивачем на суму заборгованості відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні втрати та 3% річних, щодо стягнення яких суд зазначає наступне.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання . Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Воєнний стан в Україні введений з 24 лютого 2022 року, а тому з урахуванням викладеного нарахування процентів та інфляційних втрат, визначених ч. 2 ст. 625 ЦК України можливе лише до 23 лютого 2022 року.
Отже, з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що зобов`язання відповідача щодо сплати 3 відсотків річних, здійснених на підставі ст. 625 ЦК України нарахованих за період з 30.12.2021 по 23.02.2022 (56 днів прострочення) та інфляційні втрати за вказаний період підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплатив.
Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставини, враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а також те, що позичальник частково сплатив заборгованість за користування кредитом в сумі 18038,80 грн., суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 1530,92 грн., яка обраховується наступним чином: ((12000 грн. сума позики + 7164,00 грн. відсотків нарахованих в межах строку позики за процентною ставкою 1,99% + 3 відсотки річних в сумі 55,23 грн. + інфляційні втрати в сумі 350,49 грн.) – 18038,80 грн. сплачені відповідачем кошти за період з 24.12.2020 по 27.05.2021), а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у вказаному розмірі.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 1530,92 грн., тобто 3,91 % від заявленої вимоги, то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 118,39 грн., а судовий збір у сумі 2909,61 грн. суд покладає на позивача.
Також представник позивача просив стягнути з відповідача понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 13000 грн.
Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 01.07.2024 був укладений Договір про надання правової допомоги №01-07/2024. 
До позову додано копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс»; копію заявки на надання юридичної допомоги № 455 від 03.11.2025; копію витягу з акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 на суму 13000 грн.
Зі змісту Витягу з Акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 вбачається, що адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» в особі керуючого партнера Т.В. Бурдюг відповідно до Заявки на надання юридичної допомоги щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 позивачу ТОВ «Коллект Центр» надано наступні послуги: Надання усної консультації з вивченням документів 2 год. по 2000 грн., всього 4000 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 3 год. по 3000 грн., всього 9000 грн.
Вказані документи суд оцінює, як належні та достатні у розумінні положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, оскільки вони підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект Центр» витрат на професійну правничу допомогу.
Таким чином, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, вказані витрати відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (3,91 %), що становить 503,30 грн.
Керуючись ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 512, 514, 525, 526, 527, 530, 610, 625, 626, 634, 638, 1054, п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, ст.ст. 7 ч. 13, 12, 76-81, 89, 137, 141, 178 ч. 8, 259 ч. 1, 2, 263-265, 273, 275, 279 ч. 5, 280-283, 289 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (код ЄДРПОУ 44276926) заборгованість за Договором про споживчий кредит № 3851348 від 26.11.2020 в розмірі 1530 (одна тисяча п`ятсот тридцять) грн. 92 копійки.
В іншій частині позову – відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (код ЄДРПОУ 44276926) судовий збір у сумі 118 (сто вісімнадцять) грн. 39 коп. 
Судовий збір в сумі 2909 (дві тисячі дев`ятсот дев`ять) гривень 61 коп. залишити за позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр».
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (код ЄДРПОУ 44276926) судові витрати у виді витрат на правову допомогу в розмірі 503 (п`ятсот три) грн. 30 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 44276926.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: Т.Ю. Холодова