Справа № 450/382/26  Провадження № 1-кп/450/355/26 	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :
головуючого-судді    ОСОБА_1 
при секретарі    ОСОБА_2 
з участю прокурора   ОСОБА_3 
обвинуваченого    ОСОБА_4 
потерпілої ОСОБА_5 
потерпілого ОСОБА_6 
представника потерпілих ОСОБА_7 
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_8 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025141430000242 від 15.03.2025 року про обвинувачення 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова Львівської області, українця, громадянина України, студента 1-го курсу денної форми магістратури юридичного факультету Львівського національного університету ім. І. Франка, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 24.08.2025, о 21:26 год, керуючи технічно-справним транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Skoda» моделі «Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним у напрямку до м. Львова, на ділянці ато дороги «12 км, Т-14-16, сполученням Львів-Пустомити-Меденичі», у межах населеного пункту с. Малечковичі, Львівського району Львівської області, грубо порушив вимоги Правил Дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, зокрема: Розділу 12 п.п.12.3, 12.4; Розділу 18 п.18.1, внаслідок чого одноосібно вчинив дорожньо-транспортну пригоду. 
Зокрема, ОСОБА_4 проїжджаючи вказану ділянку дороги на автомобілі марки «Skoda» моделі «Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну та під час руху не обрав такої швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу, маючи реальну змогу для себе виявити пішохода в межах дорожньої розмітки 1.14.2 «Зебра» ПДР України, якій передували інформаційно-вказівні знаки 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» ПДР України, 24.08.2025 року допустив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_9 , на нерегульованому пішохідному переході.
Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди та одноосібним порушенням водієм ОСОБА_4 ПДР України, неповнолітній пішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення, від яких 30.08.2025, не приходячи до свідомості, померла у лікувальному закладі. Вказані тілесні ушкодження отримані неповнолітньою дитиною, а також подальше настання смерті ОСОБА_9 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із порушенням водієм ОСОБА_4 ПДР України. В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути ДТП, у разі належного виконання ним вимог пунктів 12.4 та 18.1 ПДР України, при цьому, завад технічного характеру щодо виконання указаних вимог безпечного для всіх учасників дорожнього руху керування транспортним засобом у нього не було.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав та пояснив, що 24.08.2025 року виїхав з м. Пустомити в напрямку м Львова. Близько 21.30 проїжджав ділянку дороги в с. Малечковичі, дорога не освітлювалась, наближаючись до пішохідного переходу, вказує, що його засліпив автомобіль, який рухався назустріч, не побачив пішоходів, які переходили дорогу. Чи звернув увагу на автобус – маршрутне таксі, яке рухалось на зустріч і зупинилось на зупинці громадського транспорту, сказати не може. Стаж водіння 1 рік. 
У судовій промові, в ході допиту в судовому засіданні в якості обвинуваченого та у виступі в дебатах, ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, наслідки свого діяння, хоч і вчиненого з необережності, усвідомлює повністю, висловив співчуття родині потерпілої та просив у них вибачення, і також у всіх, хто зазнав моральних страждань, внаслідок його діяння. Вказав, що вину цілком усвідомлює, що саме через нього настала трагедія, про яку думає кожного дня. Обов`язки, які були покладені на нього на досудовому слідстві, вході судового розгляду, виконував, уникати відповідальності за вчинене не має наміру, готовий нести відповідальність за вчинене, надавати відшкодування, за умови прийняття потерпілими такої в майбутньому. Обіцяє жити так, щоб не завдавати в майбутньому ніякої шкоди.  
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 24 серпня 2025 року, у День Незалежності України, її донька ОСОБА_9 разом зі своїми подругами поїхала до м. Львова. Увечері, повертаючись додому, батьки запропонували доньці підвезти її автомобілем, однак вона відмовилась та повідомила, що поїде автобусом. Після прибуття батьків додому, доньки там не виявили, на телефонні дзвінки вона не відповідала. Рухаючись додому, на одному з перехресть батьки помітили проблискові маячки поліцейського автомобіля та побачили, що сталася дорожньо-транспортна пригода. Вони прийняли рішення підійти до місця події, де виявили кросівок доньки. Там їм повідомили, що вона потрапила у ДТП та була доставлена до лікарні. Прибувши до лікарні, потерпілі дізналися, що донька перебуває у важкому стані. Вона кілька днів знаходилась у реанімаційному відділенні без покращення стану та, не приходячи до свідомості, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Друзі доньки були присутні на похороні та відвідували кладовище, при цьому деякі з них після події потребували реабілітації. Перший контакт з боку ОСОБА_4 відбувся 04 грудня 2025 року шляхом надсилання повідомлення у месенджері «Viber» зі словами вибачення. 10 грудня 2025 року повідомлення також направила мати ОСОБА_10 . Потерпіла зазначає, що під час досудового розслідування обвинувачений надавав різні показання. Також потерпіла заперечує доводи сторони захисту щодо того, що ОСОБА_4 здавав кров для потерпілої, оскільки це було зроблено 01 вересня 2025 року, коли йому вже було достеменно відомо про смерть потерпілої. Крім того, потерпіла вважає, що характеристики, надані обвинуваченим від організації ELSA, долучені з метою створення позитивного враження про його особу, та критично оцінює його участь у волонтерській діяльності. Від отримання компенсації шкоди від ОСОБА_4 потерпіла відмовилась, цивільного позову не подавала і подавати не має наміру. На думку потерпілої, ОСОБА_4 визнає свою вину формально, не усвідомлюючи повною мірою відповідальності за вчинене. Після смерті доньки потерпіла вважає, що ОСОБА_4 має понести відповідальність за свої дії. Також потерпіла зазначає, що довіреність, видана ОСОБА_4 на ім`я потерпілих для отримання коштів у розмірі 600 000 грн, є неправомірною, оскільки жодних домовленостей щодо цього не було, а персональні дані потерпілих були використані без їх згоди.
У судових дебатах потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що її донька ОСОБА_9 добре навчалася у гімназії «Євшан». Вона впевнено володіла англійською мовою та в останньому семестрі була першою у своїй підгрупі. За словами потерпілої, ОСОБА_11 мала вагомі досягнення у сфері мистецтва: у 2024 році здобула гран-прі за картину «Наварійський ліс». Вона вступила до Львівського художнього ліцею з найкращими результатами серед учнів 9–10 класів, попри те, що сама вступала після 9 класу. Крім того, ОСОБА_11 успішно завершила курси веб-дизайну в школі Hillel IT School як найкраща учениця у групі 13–16 років, хоча на той момент їй було лише 12 років. Також вона відвідувала курси графічного дизайну разом зі старшими учнями та демонструвала високі результати. Потерпіла підкреслила, що ОСОБА_11 була активною учасницею дебатного руху: ще у 8 класі не лише брала участь у дебатах, а й виконувала роль судді на турнірах. Вона отримала відзнаку як топ-спікер серед новачків. З раннього дитинства ОСОБА_11 займалася вивченням англійської мови у студіях ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також різними видами спорту — танцями, фігурним катанням і волейболом. У всьому, за що бралася, вона досягала успіху. Після її смерті у Zenyk Art Gallery було проведено виставку пам`яті, на якій було представлено понад 35 її художніх робіт, що, за словами потерпілої, є свідченням її таланту та великого потенціалу. Потерпіла зазначила, що родина, громада та держава Україна втратили не просто дитину, а світлу, розумну і талановиту особистість із великим майбутнім. Вона була прикладом для молодшої сестри, підтримкою для старшого брата, люблячою донькою, онукою та вірною подругою. Просить призначити покарання ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: позбавлення волі на строк 7 (сім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 24 серпня 2025 року його донька поїхала разом із друзями до м. Львова та повідомила, що повертатиметься додому громадським транспортом. Після повернення додому батьки не виявили доньки вдома. При цьому вони звернули увагу на проблискові маячки автомобіля на перехресті при виїзді в с. Малечковичі. Вони пішли пішки до місця події дорожньо-транспортної пригоди, де побачили взуття доньки. Там їм повідомили, що дитину було доправлено до лікарні. Потерпілий зазначив, що за шість днів перебування доньки ОСОБА_9 у лікарні один раз приходив батько обвинуваченого ОСОБА_4 , який висловив вибачення та поцікавився, чи потрібна допомога. На це потерпілий відповів, що на даний момент допомога не потрібна, однак у подальшому, для реабілітації дитини, вона може знадобитися. Крім того, потерпілий вказав, що 13 листопада 2025 року під час телефонної розмови обвинувачений просив вибачення, однак жодних конкретних пропозицій щодо відшкодування шкоди не висловлював. Також потерпілий зазначив, що під час проведення відтворення обставин дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений разом зі своїм батьком також просив вибачення. На думку потерпілого, обвинувачений під час досудового розслідування постійно змінював свої показання, намагаючись своїми діями ввести слідство в оману. Окрім цього, потерпілий вказав, що не має наміру користуватися коштами, щодо яких ОСОБА_4 було видано довіреність. Потерпілий підкреслив, що втрата, якої зазнала його родина, не має грошового еквіваленту. В судових дебатах потерпілий ОСОБА_6 висловився щодо міри покарання обвинуваченому та просить призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. 
Винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, при викладених вище обставинах, окрім визнання вини останніми, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами у справі:
витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 12025141430000696 від 25.08.2025;
повідомленням про подію: ЄО № 13808 від 24.08.2025, ЄО № 13814 від 24.08.2025 ВП № З ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області;
повідомленням (ЄО № 30317 від 01.09.2025) з лікарні Св. Миколая;
протоколом огляду (місця ДТП) від 24.08.2025 з план-схемою та фото таблицею до нього, згідно якого місцем проведення огляду місця події зазначено 12 км автодороги Львів- Пустомити-Меденичі, в с. Малечковичі, Львівський район, Львівської області. Огляд проводився за наступних умов: темно, без опадів. Температура повітря +10 градусів; умови освітленості на даній ділянці шляху: темно, місце пригоди на момент огляду не освітлювалось, прилегла праворуч ділянка дороги в напрямку с. Малечковичі освітлюється ліхтарями; 
постановою про визнання речей речовим доказом від 25.08.2025 року, згідно якої автомобіль марки «Skoda Fabia» НОМЕР_1 визнано речовим доказом;
висновком № 001739 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.08.2025, згідно якого ОСОБА_4 на момент ДТП в стані сп`яніння не перебував; 
матеріалами (схемами щодо організації руху на ділянці автодороги зі служби відновлення та розвитку інфраструктури;
протоколом огляду місця події від 15.12.2025 із застосуванням відеозапису, згідно якого проведеним оглядом встановлено: оглядом місця події є автодорога сполученням Львів-Пустомити-Щирець в межах населеного пункту с. Малечковичі. В ході огляду за допомогою рівня (будівельного) було здійснено замір кута ухилу дороги в місці де відбулось ДТП. Проведеним замірами встановлено, що кут ухилу дороги на спуск до м. Пустомити становить 4 (чотири) сантиметри при довжині рівня 120 сантиметрів; 
протоколом огляду відеозапису від 25.08.2025 та DVD диском з відеозаписом з камери відеоспостереження Солонківської ОТГ на перехресті «Львів-Пустомити- Меденичі», де зафіксовано обставини ДТП;
постановою від 25.08.2025 про визнання відеозапису документом та долучення до кримінального провадження у якості речового доказу;
протоколом огляду від 21.09.2025 року та додатками до нього, згідно якого оглянуто диск з відеозаписами, який наданий представником потерпілої ОСОБА_5 , зроблених камерами відеоспостереження з будівлі в с. Малечковичі Львівського району та зроблених камер мобільних телефонів; 
постановою про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 21.09.2025 року, згідно якої DVD-R диск із відеозаписом по факту ДТП, наданий представником потерпілої сторони – ОСОБА_7 визнано речовим доказом;
протоколом огляду від 27.10.2025 року та фото таблицями до нього, згідно якого оглянуто речі потерпілої ОСОБА_9 , у які остання була одягнута на момент ДТП;
постановою про визнання речовими доказами від 27.10.2025 року, згідно якої сумка, одяг, взуття ОСОБА_9 , в якому остання була одягнута на момент ДТП визнано речовими доказами; 
висновком експерта СМЕ № 20250914010200169 від 30.09.2025, згідно якої в представленій медичні карті стаціонарного хворого № 74071 та при експертизі трупа ОСОБА_9 , 2011 р.н. виявлено три садна в лобній ділянці ліворуч, садно на переніссі посередині, садно над верхньою губою праворуч, синець на передній поверхні лівого плеча в верхній третині; травматичний субдуральний крововилив в тім`яно – потиличних ділянках двобічно, вогнищеві крововиливи в тканині мозку (варолієв міст, мозолисте тіло); закритий перелом 11 ребра ліворуч; розрив селезінки; закритий перелом ліктьового відростка лівої ліктьової кістки. Вказані ушкодження могли утворитися 24.08.2025 року від контакту з виступаючими частинами транспортного засобу пересування з послідуючим падінням на тверду поверхню, тобто в час та за обставин, вказаних в постанові, і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення .судово- медичних даних, які б свідчили про положення відносно травмуючої сили, немає. Причиною смерті ОСОБА_9 є тупа поєднана травма у вигляді травматичного субдурального крововиливу в тім`яній частці ліворуч. Травматичного субарахноїдального крововиливу в тьмяно-потиличних ділянках двобічно, вогнищевих крововиливів в тканину мозку (варолієв міст, мозолисте тіло), закритого перелому 11 ребра, ліворуч. Розриву селезінки, закритий перелом ліктьового відростка лівої ліктьової кістки. Яка ускладнилась вираженим набряком та енцефаломаляцією, гнійним енцефалітом, гнійно-фіброзною плевро бронхопневмонією та полі органною недостатністю. В представленій медичній карті стаціонарного хворого № 74071 даних про вміст етанолу в крові потерпілої ОСОБА_9 на момент поступлення її в «1 ТМО м. Львова», немає;
висновком експерта-гістолога № 1730/2025 від 22.09.2025 року, згідно якого експертом проведено судово-медичну експертизу шматочків внутрішніх органів: головний мозок- 4, тмо-1, серце-2, легені 2, нирки-2, підшлункова залоза -1, селезінка-2 від трупа ОСОБА_9 , 2011 р.н., за результатами якої встановлено виражений набряк та малярія головного мозку. Гнійний енцефаліт. Крововиливи в твердій мозковій оболонці з ознаками резорбції. Розлиті крововиливи в селезінці з вираженими реактивними змінами. Гнійно-фіброзна плевро бронхопневмонія. Гостре порушення реологічних властивостей крові та гемомікроциркуляції у внутрішніх органах. Фрагментація кардіоміоцитів та хвилеподібна деформація волокон в серці. Дистрофічні зміни нирок. Незначний фіброз підшлункової залози. Фіброз м`якої мозкової оболонки;
протоколом проведення слідчого експерименту від 04-08.12.2025 за участю свідка ОСОБА_14 з додатком: відеозапис на флеш карті 1 шт., план схема до протоколу від 04.12.2025. Даний слідчий експеримент проведений за участі потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_7 ; свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , за участі адвоката ОСОБА_15 метою слідчого експерименту було відтворити обставини розвитку ДТП відповідно до показань свідка ОСОБА_14 , та свідка (водія) ОСОБА_4 , встановлення конкретної видимості та встановлення видимості елементів дороги, встановлення місця наїзду на пішохода, встановлення інших необхідних параметрів; 
протокол проведення слідчого експерименту від 16.12.2025 за участю свідка ОСОБА_14 з додатком відеозапис на флеш карті 1 шт. Даний слідчий експеримент проведено за участі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_7 ; свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , за участі адвоката ОСОБА_15 , вході якого відтворено обставини розвитку ДТП відповідно до показань свідка ОСОБА_14 та свідка (водія) ОСОБА_4 , встановлення конкретної видимості та встановлення видимості елементів дороги, встановити необхідні параметри; 
висновком експерта № СЕ-19/114-25/28314-ІТ від 04.12.2025 (дослідження технічного стану «Skoda Fabia»), довідка про витрати 4457,00 грн, згідно якої на момент огляду робоча гальмова система, система рульового управління, система зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 знаходяться в працездатному стані та можуть виконувати функції передбачені конструкцією; 
висновком експерта судової медико-криміналістичної експертизи №216/2025-мк від 13.11.2025, згідно якої при проведенні судово-медичної експертизи одягу пішохода ОСОБА_9 у відділенні судово-медичної криміналістики на лівому рукаві кофти з капюшоном виявлено поверхневі та наскрізні розриви. Які могли утворитися від контакту з твердою шорсткою поверхнею. На передній половинці штанів справа, на внутрішній поверхні. У нижній третині було виявлено ділянку накладання дрібних лусочок, що нагадують епідерміс. Що дає підставу припустити, що первинне контактування з транспортним засобом могло відбутись передньою поверхнею нижньої третини правої ноги, коли пішохід ОСОБА_9 могла перебувати у вертикальному або близькому до нього положенні, обернена до транспортного засобу правою стороною тіла. Крім того на кофті сірого кольору з капюшоном та на кофті білого кольору було виявлено розрізи. Які утворились від дії гострої, ріжучої кромки якогось предмету і могли бути заподіяні при зніманні одягу під час надання медичної допомоги. Слідів характерних для ковзання по твердій шорсткій поверхні на підошві кросівок не виявлено;
висновком експерта комплексної судової експертизи відео-, звукозапису та інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин та механізму у ДТП № КСЕ -19/114-25/21589 від 20.11.2025, довідка про витрати 2228,50 грн., з додатком: оптичний носій 1 шт., згідно якого встановити швидкість руху автомобіля, який появляється в об`єктиві відеокамери на 1 хв 26 сек, відповідно до наданого на дослідження відеоматеріалу. Не представляється можливим. По причині відсутності технічної характеристики вказаного транспортного засобу(габаритна довжина, колісна база тощо), а також попередньо виміряних відстаней між нерухомими орієнтирами;
висновком експерта інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин та механізму у ДТП від 08.12.2025 № 5212-Е, довідка про витрати 8481,60 грн., додаток оптичний носій 1 шт із відеозаписом обставин ДТП, згідно якого виходячи із даних зафіксованих при огляді місця ДТП стосовно відділі на яку могло бути відкинуте тіло пішохода від місця наїзду до зафіксованого кінцевого положення. Безпосередньо перед наїздом швидкість руху автомобіля Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 складала величину близько 58…66 км/год. Встановити рахунковим шляхом швидкість руху вказаного автомобіля, виходячи із наявних пошкоджень транспортного засобу при контактуванні із пішоходом ОСОБА_9 не видається можливим;
висновком експерта інженерно-транспортної експертизи із транспортно-трасологічних досліджень визначення місця наїзду у ДТП № СЕ-19/114-25/28283-ІТ від 04.12.2025, довідкою про витрати 6685,50 грн, згідно якого, місце наїзду автомобіля марки Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 на малолітнього пішохода ОСОБА_9 відбулось на ділянці передує першій слідовій ознаці (лівому кросівку біло-сірого кольору) однак вказати на якій смузі відбувся наїзд не виявляється можливим. Під час огляду наданого на дослідження автомобіля було виявлено характерні технічні пошкодження капоту переднього вітрового скла захисної решітки радіатора і переднього номерного знаку автомобіля. Аналіз форми, локалізації виявлених характерних пошкоджень дозволяє стверджувати про те, що автомобіль марки Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 контактував з капотом переднім (вітровим) склом захисною решіткою радіатора та переднім номерним знаком з групою відносно твердих предметів (може бути тіло пішохода); 
висновком експерта судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин та механізму у ДТП № СЕ-19/114-25/29699-ІТ від 18.12.2025, довідка про витрати 4457,00 грн., додаток спец пакет з матеріалами кримінального провадження, згідно якого в даній дорожній ситуації. При наданих на дослідження вихідних даних, водію автомобіля Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 необхідно було керуватися вимогами п.12.4 та 18.1 Правил дорожнього руху та у даного водія була технічна можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом застосовування своєчасного екстреного гальмування керованого транспортного засобу з заданого моменту виникнення небезпеки для руху; у діях водія ОСОБА_4 вбачаються я невідповідності вимогам п.12.4 та 18.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. 
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченими ОСОБА_4 порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть неповнолітньої потерпілої, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні доведена повністю.
На підставі наведеного, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України доведена повністю.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 286 КК України є правильною так як він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть неповнолітньої потерпілої, за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений підлягає покаранню, при визначенні виду та міри покарання, суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає, щире каяття обвинуваченого. 
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення та обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, котрий раніше не судимий, є особою молодого віку, студентом 1-го курсу денної форми магістратури юридичного факультету Львівського національного університету ім. І. Франка, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, вживав заходів до відшкодування моральної шкоди у грошовому еквіваленті (в розмірі 600 000,00 грн.), однак така потерпілими не прийнята, на обліку в лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивні характеристики з місця навчання, те, що кримінальне правопорушення вчинене щодо неповнолітньої особи, а також принципи законності, справедливості й індивідуалізації покарання, суд вважає, що ОСОБА_4 , слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, а саме основне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з призначенням додаткового покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення права керувати транспортними засобами, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Клопотань про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 учасниками судового провадження не заявлено. 
Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.
Арешти, накладені на майно, ухвалами слідчих суддів, зокрема: Галицького районного суду м. Львова від 30.10.2025 року (справа 461/8944/25, провадження 1-кс/461/6739/25) та Пустомитівського районного суду Львівської області від 28.08.2025 року (справа 450/3848/25, провадження 1-кс/450/578/25) на речові докази, слід скасувати.
Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів складають 26 309 гривень 60 копійок та підлягають стягненню в дохід держави з обвинуваченого ОСОБА_4 . 
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. 
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з часу його фактичного затримання та приведення вироку до виконання. 
Запобіжний захід у виді домашнього арешту, ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили – залишити без змін. 
Арешти, накладені на майно, ухвалами слідчих суддів, зокрема: Галицького районного суду м. Львова від 30.10.2025 року (справа 461/8944/25, провадження 1-кс/461/6739/25) та Пустомитівського районного суду Львівської області від 28.08.2025 року (справа 450/3848/25, провадження 1-кс/450/578/25), - скасувати. 
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні втрати за проведення судових експертиз: а саме на проведення комплексної судової експертизи відео-, звукозапису та інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин і механізму ДТП, у розмірі 2228,50 грн; судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин та механізму у ДТП, на встановлення швидкості руху транспортного засобу, у розмірі 8481,60 грн; судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу у розмірі 4457,00 грн; судової інженерно-транспортної експертизи і транспортно-трасологічних досліджень визначення місця наїзду ДТП у розмір 6685,50 грн.; судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин та механізму у ДТП у розмірі 4457,00 грн. 
Загальний розмір витрат на залучення експерта становить 26 309, 60 грн. (двадцять шість тисяч триста дев`ять гривень 60 копійок).
Речові докази : 
-автомобіль марки «SKODA» модель «FABIA», р.н. НОМЕР_1 - повернути законному володільцю;
-речі: сумка, одяг та взуття потерпілої ОСОБА_9 - залишити потерпілому ОСОБА_6 ;
-оптичний носій інформації із відеозаписом «Огл_Т1416_Малечковичі_на_Наварію_20250824212458_20250824212700.тр4»; оптичний носій інформації на якому містяться відео-файли під назвою- «VID_20250904_211337_476», «VID_20250904_211337_599», «малечковичі1 chi1 20250824211001 2025082422 5949», «малечковичі1_сh2_20250824 213000_ 20250824223056», «Огл_Т1416_ Малечковичі_на_Наварію_202508 24212458_2025 082 4212 700» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя	ОСОБА_1