Справа № 590/754/25 
Номер провадження 22-ц/816/1644/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 березня 2026 року 	м.Суми	

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого Сізова Д.В. (судді-доповідача),
суддів Собини О.І., Сидоренко А.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 22 грудня 2025 року (суддя Сатарова О.В.), ухвалене в м. Ямпіль, повне рішення виготовлено 22 грудня 2025 року 
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції
30 липня 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано наступними обставинами.
27 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит № 4560299, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 10 100 грн у безготівковій формі, на строк 10 днів, зі сплатою процентів за ставкою 1,25 % від залишку кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 07 травня 2021 року.
23 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги, за яким до позивача, за плату, перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 у розмірі 42 663,5 грн, з яких: 10 100 грн - кредит, 31 452,5 грн - відсотки за користування кредитними коштами, 1111 грн - комісія.
ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, кредитні кошти не повернув, має непогашену заборгованість перед позивачем у розмірі 42 663,5 грн, яку товариство просило стягнути з нього на свою користь, а також понесені судові витрати.
Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 22 грудня 2025 року позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 42 663,5 грн заборгованості за кредитним договором від 27 квітня 2021 року № 4560299, а також 2422,4 грн судового збору, 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на те, що наданими позивачем доказами підтверджено факт укладення між відповідачем та первісним кредитором кредитного договору в електронній формі, отримання позичальником грошових коштів та невиконання ним зобов`язань щодо їх повернення, а також перехід до позивача права вимоги за вказаним договором на підставі договору відступлення прав вимоги.
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційні скарзі, посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково зменшивши заборгованість за кредитом в частині нарахованих відсотків.
Визнає факт укладення кредитного договору, отримання на банківську карту всієї суми кредиту, яку згоден сплатити у добровільному порядку. Заперечує проти розміру нарахованих відсотків за користування кредитом, вважає, що їх розмір не відповідає положенню частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», яке визначає максимальний розмір денної процентної ставки на рівні 1 %. Однак умови кредитного договору не відповідають вказаним положенням закону та становили у період: із 28 квітня по 07 травня 2021 року - 1,25 % на день (126,25 грн), із 08 травня по 06 липня 2021 року - 5 % на день (505 грн). За його підрахунками розмір відсотків становить 7070 грн (101 грн х 70 днів).
Зазначає, що вказані положення закону, які визначають максимальний розмір денної процентної ставки, були прийняті після укладення кредитного договору, і як такі що пом`якшують або скасовують відповідальність особи, мають бути застосовані в силу статті 58 Конституції України. Звертає увагу на те, що нарахування непропорційно великих відсотків є несправедливим, порушує принципи розумності, добросовісності та справедливості, нараховані кредитором проценти є надмірними, створюють істотний дисбаланс прав та обов`язків сторін і покладають на позичальника несправедливий фінансовий тягар, у зв`язку з чим підлягають зменшенню.
Судове рішення в частині стягнення тіла кредиту та комісії в апеляційному порядку сторонами не оскаржується та відповідно в цій частині апеляційним судом не переглядається.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін. Вважає, що вимоги позивача та складові заявленої до стягнення заборгованості по кредиту, заявлені в межах чинного законодавства та погоджених умов договору. Звертає у вагу, що проценти за кредитним договором є платою за користування кредитом, а не мірою юридичної відповідальності, тому положення щодо обмеження процентної ставки 1 % на день не підлягають застосуванню до спірного договору, укладеного до набрання чинності відповідними змінами законодавства.
Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції
27 квітня 2021 року ОСОБА_1 подана анкета-заява на кредит № 4560299, де вказані його анкетні дані, номер мобільного телефону: НОМЕР_1 , електронна пошта (а.с. 12).
27 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 4560299, про надання 10 100 грн, на строк 10 днів із 27 квітня 2021 року до 07 травня 2021 року (п. 1.4.) (а.с. 6-9).
Комісія за надання кредиту: 1111 грн, яка нараховується за ставкою 11 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1.).
Проценти за користування кредитом: 1262,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3 цього Договору.
Договором визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Відповідач підтвердив отримання кредитних коштів.
Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахування можливої пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору.
У п. 2.3.1.2 Договору визначено умови пролонгації на стандартних (базових) умовах. Так, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишаться до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). 
Додатками до кредитного договору є Графік платежів за договором про споживчий кредит та Паспорт споживчого кредиту (а.с. 10, 11).
Довідкою про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з яким укладено договір № 4560299 від 27 квітня 2021 року, ідентифікований товариством. Акцепт (Договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором R67558; дата і час відправки ідентифікатора позичальнику 27 липня 2021 року 18 год ; номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор НОМЕР_1 (а.с. 11зв.).
Платіжним дорученням № 44840113 від 27 квітня 2021 року підтверджується перерахування ТОВ «Мілоан» 10 100 грн на кредит рах. № 414949*59, призначення платежу: кошти згідно з договором 4560299 (а.с. 13).
Відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 4560299 містить інформацію про надання 10 100 грн кредиту, нарахування комісії в розмірі 1111 грн, та нарахування процентів за період із 28 квітня по 06 липня 2021 року (а.с. 13).
23 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 74-МЛ, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит № 4560299, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 (а.с. 15-37)
Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 23 липня 2021 року та витягом з Реєстру боржників до договору від 23 липня 2021 року № 74-МЛ ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підтверджується набуття ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором у розмірі 42663,5 грн (а.с. 22).
Здійснення плати за відступлення прав вимоги згідно договору відступлення прав вимоги від 23 липня 2021 року № 74-МЛ, підтверджується платіжною інструкцією від 28 липня 2021 року № 35519 (а.с. 23).
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надіслало ОСОБА_1 досудову вимогу від 13 червня 2025 року про погашення кредитної заборгованості (а.с. 24).
Згідно із наведеним позивачем розрахунком станом на дату подання позову заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» становить 42 663,5 грн, з яких: 10 100 грн - кредит, 31 452,5 грн - проценти за користування кредитними коштами, 1111 - комісія (а.с. 23).
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Згідно зі статтею 526, частиною 1 статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 3, 12 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Як вбачається із матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, кредитний договір укладено в електронній формі та підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується із положеннями Закону України «Про електронну комерцію».
Сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема щодо строку кредитування та відсотків за користування кредитом, розмір та порядок нарахування яких визначено в договорах. На виконання умов вказаного кредитного договору первісний кредитор на картковий рахунок відповідача перерахував грошові кошти в сумі 10 100 грн. 
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. 
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України).
У постанові Верховного Суду від 07 січня 2026 у справі №727/2790/25 зробив висновок, що допускається відступлення за договором факторингу наявної вимоги та майбутньої вимоги. При цьому для розмежування прав грошової вимоги, що може відступатися на підставі договору факторингу обрано різні критерії. Зокрема, для: (а) наявної вимоги - це строк платежу; (б) майбутньої вимоги - це момент виникнення.
Факт переходу до позивача прав вимоги за вказаним кредитним договором до боржника ОСОБА_1 підтверджується відповідним договором про відступлення права вимоги, складеними на його виконання Актом прийому-передачі Реєстру боржників та Реєстром боржників.
Колегія суддів вважає, що надані позивачем докази в їх сукупності є переконливими та достатніми для висновку про укладення сторонами кредитного договору, наявність між ними зобов`язання за цим договором та стягнення заборгованості за таким договором. Відповідач визнав факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів на банківську картку.
Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно.
Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Ураховуючи, що договір про споживчий кредит від 27 квітня 2021 року укладено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», та беручи до уваги, що позивачем порушується питання про стягнення заборгованості за процентами за період із 28 квітня по 06 липня 2021 року, тобто до набрання чинності зазначеним законом, вказані положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» не можуть бути застосовані.
Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно із частиною 2 статті 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
Надане у статті 1054 ЦК України визначення кредитного договору вказує, що кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення наданих йому грошових коштів разом із процентами. Отже проценти за користування кредитом за правовою природою є платою позичальника за правомірне користування чужими грошовими коштами подібно до плати за користування будь-яким іншим майном.
Зважаючи на викладене, проценти, які є істотною умовою кредитного договору, не можна кваліфікувати як міру цивільно-правової відповідальності, тому вони не можуть бути зменшені також із міркувань суперечності принципам розумності та добросовісності.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення відсотків у вказаному розмірі.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (частина 1 статті 374 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 375 ЦПК України).
За результатами апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу сторони відповідача необхідно залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині - без змін.
Висновки суду щодо судових витрат
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 та 2 статті 141 ЦПК України).
Оскільки апеляційна скарга залишена апеляційним судом без задоволення, тому відсутні підстави для відшкодування заявнику апеляційної скарги судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись статтями 367-369, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 22 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повна постанова складена «12» березня 2026 року.

Головуючий (суддя-доповідач) Д.В. Сізов

Судді О.І. Собина 

А.П. Сидоренко