ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

14 квітня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/16328/25
Головуючий у першій інстанції – Маринченко О. А.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/594/26

Чернігівський апеляційний суд у складі: 
головуючого-судді: Скрипки А.А.
суддів: Онищенко О.І., Шарапової О.Л.
секретар: Мальцева І.В.

сторони:
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Маринченко О.А. від 08 грудня 2025 року, місце постановлення ухвали - м. Чернігів, у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просив визнати: автомобіль марки RAVON R2, 2017 року випуску спільним сумісним майном подружжя та у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя зобов`язати ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_1 , компенсацію у розмірі 122 500 грн; автомобіль марки CHEVROLET LACETTI, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , спільним сумісним майном подружжя; телевізор Samsung морозильну камеру Vestfrost, витяжку декоративну Ventolux TOSCANA 60BK, посудомийну машину окремо стоячу Веко DFS28022X, телевізор Samsung QE50080AAUXНА, плиту газову Hansa, телевізор Samsung UE43AU7100UXUA, телевізор Samsung UE3275300AUXUA, шкаф кутовий, кухню кутову, гардеробну кімнату одягу, матрац Gutenkauf Arms, baxo Richman Манчестер, ліжко ОСОБА_3 , матрас ОСОБА_4 , та зобов`язати ОСОБА_2 сплатити компенсацію у розмірі 147 059 грн., що дорівнює 1/2 частини від загальної вартості майна; визнати солідарними боржниками за кредитними зобов`язаннями АТ ’’СЕНС БАНК” за договором № 631279298 від 17.10.2019 року та договором № 616745550 від 23.10.2018 року АТ ’’Ощадбанк” від 2021 року та зобов`язати ОСОБА_2 , сплатити ОСОБА_1 , компенсацію у розмірі 41 888 грн. 70 коп., що дорівнює 1/2 частити від загальної суми кредитних зобов`язань; визнати солідарними боржниками за борговим зобов`язанням ТОВ ’’Своя оселя” та зобов`язати ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_1 компенсацію у розмірі 2 417 грн. 11 коп., що дорівнює 1/2 частини від загальної суми боргу.

05.12.2025 року позивачем було подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просив суд:
- вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження, продаж, передачу у користування або інше розпорядження автомобілем марки CHEVROLET LACETTI, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 до вирішення справи по суті;
- зобов`язати ОСОБА_2 не здійснювати будь-які дії щодо відчуження чи розпорядження зазначеним транспортним засобом до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

В обґрунтування вимог поданої заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначав, що він звернувся із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації за частку спільного майна. За період шлюбу колишнє подружжя придбало два автомобілі: RAVON R2, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 та CHEVROLET LACETTI, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Автомобіль CHEVROLET LACETTI зареєстрований за ОСОБА_2 , а автомобіль RAVON R2, який був спільним майном подружжя, був відчужений без письмової згоди позивача у період шлюбу, проте, кошти від його продажу не були використані в інтересах сім`ї. За доводами ОСОБА_1 , відразу після розлучення - 04.04.2025 року, відповідач придбала інший транспортний засіб BYD S-6 2013 року випуску. ОСОБА_1 стверджує, що існують обгрунтовані підстави вважати, що зазначений автомобіль CHEVROLET LACETTI 2007 р.в. державний номер НОМЕР_4 , який є об`єктом спільної сумісної власності позивача та відповідача, може бути відчужений без згоди позивача на користь третіх осіб. За доводами ОСОБА_1 ,, у разі невжиття заходів забезпечення позову, це може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 08.12.2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції вказав, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. З позовної заяви слідує, що автомобіль CHEVROLET LACETTI, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , заборону на відчуження, продаж та передачу в користування якого просить накласти позивач, хоч і зареєстрований за відповідачем, однак користується даним автомобілем позивач. Таким чином, суд першої інстанції, виходячи із оцінки доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи, що автомобіль CHEVROLET LACETTI, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , перебуває у користуванні позивача, не вбачав наявності обґрунтованих підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв`язку з чим, суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 08.12.2025 року, та постановити нову ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 08.12.2025 року підлягає скасуванню, оскільки її висновки є необґрунтованими, і ухвала постановлена судом із порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, із ухваленням нового судового рішення про задоволення вимог поданої ним заяви про забезпечення позову. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що відмовляючи у задоволенні його заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції формально підійшов до оцінки доводів заяви, не надав належної оцінки наведеним позивачем обставинам та доказам, не врахував мету інституту забезпечення позову і фактично звів обгрунтування заяви до надмірно формальних вимог. При цьому, суд першої інстанції не встановив і не навів у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали будь-яких переконливих підстав, які б свідчили про відсутність ризиків утруднення чи неможливості виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову, що суперечить положенням статей: 149-151 ЦПК України та усталеній судовій практиці Верховного Суду. Апелянт вказує, що сам факт перебування автомобіля у фактичному користуванні позивача, не спростовує наявності реального ризику його відчуження, оскільки вирішальним для оцінки необхідності забезпечення позову є не обставини користування майном, а правовий статус його власника та наявність у нього повноважень розпорядження відповідним майном. Оскільки автомобіль CHEVROLET LACETTI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за відповідачем, саме відповідач, як власник зберігає повний обсяг правомочностей щодо відчуження транспортного засобу, у тому числі, шляхом його продажу, дарування або переоформлення на третіх осіб, незалежно від того, хто фактично ним користується. За таких обставин, невжиття заходів забезпечення позову створює реальну загрозу утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог, що суперечить меті інституту забезпечення позову. Крім того, судом першої інстанції проігноровано доводи позивача щодо попередньої поведінки відповідача, яка свідчить про наявність реальних ризиків відчуження спірного майна. За доводами апелянта, у період перебування сторін у шлюбі спільне майно колишнього подружжя автомобіль марки RAVON R2, 2017 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , було відчужено відповідачем без отримання письмової згоди позивача, при цьому кошти, отримані від його продажу, не були використані в інтересах сім`ї. Зазначені обставини свідчать про недобросовісну модель поведінки відповідача та підтверджують наявність обґрунтованих підстав вважати, що за відсутності заходів забезпечення позову існує реальний ризик відчуження автомобіля CHEVROLET LACETTI, що у свою чергу, може істотно ускладнити або унеможливити виконання майбутнього рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційного представник позивача - адвокат Кайрод Т.Г. підтримала доводи та вимоги поданої апеляційної скарги, і просила її задовольнити. 

В судове засідання апеляційного суду позивач, відповідач, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду даної справи не з`явилися. 

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно приписів ч.1, ч.2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом. 

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Способи забезпечення позову, які передбачені ч.1 статті 150 ЦПК України, залежать від характеру спірних правовідносин, позовних вимог та інших обставин конкретного спору, що зумовлюють необхідність забезпечення виконання судового рішення. Перелік таких способів не є вичерпним.

До видів забезпечення позову законом віднесено, зокрема, заборону вчиняти певні дії (пункти: 2, 4 ч.1 статті 150 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18, провадження №14-729цс19, вказано, що ”… співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову”.

При цьому, необхідно зазначити, що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі, в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав, та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому, існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. 

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року у справі №753/22860/17, провадження №14-88цс20, ”…умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача”.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 11.08.2022 року у справі №522/1514/21, провадження №61-19123св21.

Як вбачається із матеріалів справи, у грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просив визнати: автомобіль марки RAVON R2, 2017 року випуску спільним сумісним майном подружжя та у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя зобов`язати ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_1 , компенсацію у розмірі 122 500 грн; автомобіль марки CHEVROLET LACETTI, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , спільним сумісним майном подружжя; телевізор Samsung морозильну камеру Vestfrost, витяжку декоративну Ventolux TOSCANA 60BK, посудомийну машину окремо стоячу Веко DFS28022X, телевізор Samsung QE50080AAUXНА, плиту газову Hansa, телевізор Samsung UE43AU7100UXUA, телевізор Samsung UE3275300AUXUA, шкаф кутовий, кухню кутову, гардеробну кімнату одягу, матрац Gutenkauf Arms, baxo Richman Манчестер, ліжко ОСОБА_3 , матрас ОСОБА_4 , та зобов`язати ОСОБА_2 сплатити компенсацію у розмірі 147 059 грн., що дорівнює 1/2 частини від загальної вартості майна; визнати солідарними боржниками за кредитними зобов`язаннями АТ ’’СЕНС БАНК” за договором № 631279298 від 17.10.2019 року та договором № 616745550 від 23.10.2018 року АТ ’’Ощадбанк” від 2021 року та зобов`язати ОСОБА_2 , сплатити ОСОБА_1 , компенсацію у розмірі 41 888 грн. 70 коп., що дорівнює 1/2 частити від загальної суми кредитних зобов`язань; визнати солідарними боржниками за борговим зобов`язанням ТОВ ’’Своя оселя” та зобов`язати ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_1 компенсацію у розмірі 2 417 грн. 11 коп., що дорівнює 1/2 частини від загальної суми боргу.

05.12.2025 року позивачем було подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просив суд:
- вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження, продаж, передачу у користування або інше розпорядження автомобілем марки CHEVROLET LACETTI, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 до вирішення справи по суті;
- зобов`язати ОСОБА_2 не здійснювати будь-які дії щодо відчуження чи розпорядження зазначеним транспортним засобом до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

В обґрунтування вимог поданої заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначав, що він звернувся із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації за частку спільного майна. За період шлюбу колишнє подружжя придбало два автомобілі: RAVON R2, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 та CHEVROLET LACETTI, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Автомобіль CHEVROLET LACETTI зареєстрований за ОСОБА_2 , а автомобіль RAVON R2, який був спільним майном подружжя, був відчужений без письмової згоди позивача у період шлюбу, проте, кошти від його продажу не були використані в інтересах сім`ї. За доводами ОСОБА_1 , відразу після розлучення - 04.04.2025 року, відповідач придбала інший транспортний засіб BYD S-6 2013 року випуску. ОСОБА_1 стверджує, що існують обгрунтовані підстави вважати, що зазначений автомобіль CHEVROLET LACETTI 2007 р.в. державний номер НОМЕР_4 , який є об`єктом спільної сумісної власності позивача та відповідача, може бути відчужений без згоди позивача на користь третіх осіб. За доводами ОСОБА_1 ,, у разі невжиття заходів забезпечення позову, це може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали Деснянського районного суду від 08.12.2025 року, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції вказав, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. З позовної заяви слідує, що автомобіль CHEVROLET LACETTI, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , заборону на відчуження, продаж та передачу в користування якого просить накласти позивач, хоч і зареєстрований за відповідачем, однак користується даним автомобілем позивач. Таким чином, суд першої інстанції, виходячи із оцінки доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи, що автомобіль CHEVROLET LACETTI, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , перебуває у користуванні позивача, не вбачав наявності обґрунтованих підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв`язку з чим, суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення заяви.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 08.12.2025 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, не узгоджується із положеннями норм права, які регулюють спірні правовідносини та фактичними обставинами справи.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що відмовляючи у задоволенні його заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції формально підійшов до оцінки доводів заяви, не надав належної оцінки наведеним позивачем обставинам та доказам, не врахував мету інституту забезпечення позову і фактично звів обгрунтування заяви до надмірно формальних вимог. При цьому, суд першої інстанції не встановив і не навів у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали будь-яких переконливих підстав, які б свідчили про відсутність ризиків утруднення чи неможливості виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову, що суперечить положенням статей: 149-151 ЦПК України та усталеній судовій практиці Верховного Суду. Апелянт вказує, що сам факт перебування автомобіля у фактичному користуванні позивача, не спростовує наявності реального ризику його відчуження, оскільки вирішальним для оцінки необхідності забезпечення позову є не обставини користування майном, а правовий статус його власника та наявність у нього повноважень розпорядження відповідним майном. Оскільки автомобіль CHEVROLET LACETTI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за відповідачем, саме відповідач, як власник зберігає повний обсяг правомочностей щодо відчуження транспортного засобу, у тому числі, шляхом його продажу, дарування або переоформлення на третіх осіб, незалежно від того, хто фактично ним користується. За таких обставин, невжиття заходів забезпечення позову створює реальну загрозу утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог, що суперечить меті інституту забезпечення позову. Крім того, судом першої інстанції проігноровано доводи позивача щодо попередньої поведінки відповідача, яка свідчить про наявність реальних ризиків відчуження спірного майна. За доводами апелянта, у період перебування сторін у шлюбі спільне майно колишнього подружжя автомобіль марки RAVON R2, 2017 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , було відчужено відповідачем без отримання письмової згоди позивача, при цьому кошти, отримані від його продажу, не були використані в інтересах сім`ї. Зазначені обставини свідчать про недобросовісну модель поведінки відповідача та підтверджують наявність обґрунтованих підстав вважати, що за відсутності заходів забезпечення позову існує реальний ризик відчуження автомобіля CHEVROLET LACETTI, що у свою чергу, може істотно ускладнити або унеможливити виконання майбутнього рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно приписів ч.1, ч.2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом. 

Відповідно до ч.3 статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно копії про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , власником автомобіля CHEVROLET LACETTI, 2007 року випуску державний номер НОМЕР_4 , з 13.03.2019 року, є ОСОБА_2 (а.с.18).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а і інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність, зокрема, передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 910/17014/20 та від 28.07.2021 у справі № 910/3704/21).

В обґрунтування вимог поданої заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначав, що він звернувся із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації за частку спільного майна. За період шлюбу колишнє подружжя придбало два автомобілі: RAVON R2, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 та CHEVROLET LACETTI, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Автомобіль CHEVROLET LACETTI зареєстрований за ОСОБА_2 , а автомобіль RAVON R2, який був спільним майном подружжя, був відчужений без письмової згоди позивача у період шлюбу, проте, кошти від його продажу не були використані в інтересах сім`ї. За доводами ОСОБА_1 , відразу після розлучення - 04.04.2025 року, відповідач придбала інший транспортний засіб BYD S-6 2013 року випуску. ОСОБА_1 стверджує, що існують обгрунтовані підстави вважати, що зазначений автомобіль CHEVROLET LACETTI 2007 р.в. державний номер НОМЕР_4 , який є об`єктом спільної сумісної власності позивача та відповідача, може бути відчужений без згоди позивача на користь третіх осіб. За доводами ОСОБА_1 ,, у разі невжиття заходів забезпечення позову, це може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , що існують обгрунтовані підстави вважати, що зазначений автомобіль CHEVROLET LACETTI, 2007 р.в., державний номер НОМЕР_4 , який є об`єктом спільної сумісної власності позивача та відповідача, може бути відчужений без згоди позивача на користь третіх осіб.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що обраний позивачем захід забезпечення позову щодо автомобіля марки CHEVROLET LACETTI, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , є співмірним та прямо стосується предмету позову, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити захист прав позивача, у випадку відповідного вирішення вимог заявленого позову та призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження, продаж, передачу у укористування або інше розпорядження автомобілем марки CHEVROLET LACETTI, державний номерний знак НОМЕР_1 , не призведуть до негативних наслідків, а лише запровадять законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод при відповідному вирішенні вимог заявленого позову. 

Приймаючи до уваги зазначене вище, висновок суду першої інстанції відносно того, що оскільки автомобіль CHEVROLET LACETTI, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , перебуває у користуванні позивача, то відсутні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, є необґрунтованим. 

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , підлягає частковому задоволенню, а ухвала Деснянського районного суду м.Чернігова від 08.12.2025 року, підлягає скасуванню. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити постанову, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково. При цьому, забезпечити позов ОСОБА_1 , шляхом накладення заборони на відчуження, продаж, передачу у користування або інше розпорядження автомобілем марки CHEVROLET LACETTI, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , до набрання судовим рішенням у справі №750/16328/25 законної сили.

У задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, необхідно відмовити, оскільки накладення заборони на відчуження, продаж, передачу у користування або інше розпорядження автомобілем марки CHEVROLET LACETTI, 2007 року випуску, фактично само по собі вже унеможливлює здійснення відповідачем дій щодо відчуження чи розпорядження зазначеним транспортним засобом. 

У зв`язку із помилковою сплатою апелянтом на неналежний рахунок судового збору за подання апеляційної скарги, з ОСОБА_1 необхідно стягнути в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 грудня 2025 року, скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Забезпечити позов ОСОБА_1 , шляхом накладення заборони на відчуження, продаж, передачу у користування або інше розпорядження автомобілем марки CHEVROLET LACETTI, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , до набрання судовим рішенням у справі №750/16328/25 законної сили.

У задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити. 

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: