ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 р. 	Справа № 480/2926/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. 
за участю секретаря судового засідання Євсєєвої М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - Іващенка Олександра Миколайовича на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.11.2025, суддя С.М. Глазько, по справі № 480/2926/20
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до  Головного управління ДПС у Сумській області   
про визнання протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень, вимог та визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ №198 від 26.09.2019 Головного управління ДПС в Сумській області;
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.12.2019 №0002733303, №0002743303, №0002753303, №0002803303, №0002763303, №0002783303, №0002723303, №0002703303, №0002713303;
- визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу від 05.12.2019 №0002793303, вимогу про сплату боргу від 13.02.2020 №Ф-2082-50 У;
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Сумській області щодо призначення і проведення документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі наказу про проведення такої перевірки № 198 від 26.09.2019, за результатами якої складено акт перевірки від 12.11.2019 № 224/18-28-33-03/ НОМЕР_1 /229;
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Сумській області щодо анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи в Реєстрі платників єдиного податку з 01.01.2016.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 по справі № 480/2926/20, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021, в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 15.10.2024 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021 у справі №480/2926/20 скасовано, справу №480/2926/20 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказав, що оскільки податковим органом не приймалось рішення про анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи в Реєстрі платників єдиного податку, позивач, вважаючи що він знаходиться на спрощеній системі оподаткування протягом 2017-2023 продовжував сплачувати єдиний податок, який зараховувався в сплату єдиного податку. При цьому, нарахування податкових зобов`язань, виходячи із правил загальної системи, без прийняття рішення про анулювання реєстрації як платника єдиного податку, свідчить про те, що відповідач діяв не у спосіб, визначений законодавством. Крім того, позивач наголошував на порушенні контролюючим органом порядку проведення перевірки, оскільки належним чином позивачу не був вручений наказ про призначення перевірки. 
В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу позивача, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції вважав таким, що підлягає скасуванню із ухваленням нового про задоволення позовних вимог.
Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги позивача заперечувала, вважала рішення суду першої інстанції обґрунтованим. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судовим розглядом, до Головного управління ДФС у Сумській області надійшла доповідна записка заступника начальника Кролевецької ОДПІ складено доповідну записку № 230/10/18-07-17-02-024 від 19.06.2018, якою повідомлено, що за результатами податкової інформації, працівниками контролюючого органу було виявлено факти, які свідчать про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог податкового законодавства, зокрема в частині правомірності перебування на спрощеній системі оподаткування. 
У зв`язку з отриманням інформації щодо можливих порушень під час здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності Головним управлінням ДФС у Сумській області позивачу направлено запит від 17.05.2018 № 9678/10/18-28-13-03 щодо надання пояснень та документального підтвердження стосовно здійснення господарської діяльності.
У відповідь на зазначений запит ФОП ОСОБА_1 листом № 04-06/2018 від 04.06.2018 ФОП ОСОБА_1 повідомлено, що останній не відповідає вимогам чинного законодавства. При цьому, документів та пояснень з питання, порушеного у запиті, позивачем не надано.
На підставі п.п.20.1.14 п. 20.1 ст.20, п.75.1 ст. 75, п.п.78.1.1, п.п.78.1.13 п.78.1 ст.78, ст.82 Податкового кодексу України у зв`язку з ненаданням в законодавчо встановлений термін пояснення на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу начальником Головним управлінням ДФС у Сумській області видано наказ № 1138 від 19.07.2018 про проведення з 24.07.2018 документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017.
Зазначений наказ був оскаржений позивачем у судовому порядку та рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 по справі № 480/3009/18, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018 у задоволенні позову було відмовлено.
Наведеним рішенням встановлено, що запит № 9678/10/18-28-13-03 від 17.05.2018 про надання пояснень та їх документального підтвердження, містить посилання на фактичні та правові підстави для його направлення, а саме: пп. 72.1.1 п. 72.1 ст. 72 Податкового кодексу України, обставини, що запитуються, та перелік документів, які необхідно надати, отже складений відповідно до вимог діючого законодавства.
23.07.2019 Головним управлінням ДФС у Сумській області направлено ФОП ОСОБА_1 запит про надання документів та письмових пояснень вих. № 4784/ФОП/18-28-13-03-14, 
У свою чергу ФОП ОСОБА_1 у відповідь на зазначений запит листом № 12-08/2019 від 12.08.2019 повідомив, що останній не відповідає вимогам чинного законодавства. При цьому, документів та пояснень з питання, порушеного у запиті, позивачем не надав.
На підставі п.п.20.1.14 п. 20.1 ст.20, п.75.1 ст. 75, п.п.78.1.1, п.п.78.1.13 п.78.1 ст.78, ст.82 Податкового кодексу України у зв`язку з ненаданням в законодавчо встановлений термін пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит від 23.07.2019 № 4784/ФОП/18-28-13-03-14 начальником Головним управлінням ДФС у Сумській області видано наказ № 1521 від 21.08.2019 про проведення з 27.08.2019 документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 та видано направлення №2322 від 21.08.2019.
27.08.2019 фахівцями Головного управління ДФС у Сумській області було здійснено вихід за юридичною адресою ФОП ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ) та за місцем здійснення господарської діяльності ( АДРЕСА_2 ) з метою вручення наказу на проведення перевірки № 1521 від 21.08.2019 та ознайомлення з направленням № 2322 від 21.08.2019. 
За результатами виходу перевіряючими встановлено факт відсутності позивача за вищезазначеними адресами, що засвідчено актом про не встановлення місцезнаходження платника податків та неможливості вручення наказу на проведення перевірки та ознайомлення з направленням на перевірку за № 971/18-28-13- 03/ НОМЕР_1 від 27.08.2019.
28.08.2019 Управлінням податків та зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Сумській області складено запит на встановлення місцезнаходження платника податків.
У зв`язку з ненаданням ФОП ОСОБА_1 пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит від 23.07.2019 № 4784/ФОП/18-28-13-03-14, Головним управлінням ДПС у Сумській області прийнятий наказ № 198 від 26.09.2019 про проведення з 30.10.2019 позапланової невиїзної перевірки позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2018.
Копія наказу № 198 від 26.09.2019 була направлена ФОП ОСОБА_1 письмовим повідомленням від 26.09.2019 № 25/18-28-13-03.
В подальшому фахівцями Головного управління ДПС у Сумській області у період з 30.10.2019 по 05.11.2019 в приміщенні контролюючого органу за адресою: АДРЕСА_3 , було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2018.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 12.11.2019 № 224/18-28-33-03/2386212219/229, яким зафіксовано наступні порушення: 
- п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України в результаті неподання до податкового органу форми 20-ОПП - повідомлення про об`єкт оподаткування або об`єкт, який пов`язаний з оподаткуванням або через який провадиться діяльність;
- пп. 298.2.3 (5) п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, а саме в період з 01.01.2016 по 31.12.2018 в частині здійснення надання послуг платникам податків, які не являються платниками єдиного податку (невідповідність вимогам організаційно-правових форм господарювання), що позбавляє права на застосування спрощеної системи оподаткування в періоді з 01.01.2017 по 31.12.2018;
- пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49. 177.5.2 п. 177.5 ст. 177 Податкового Кодексу України в результаті не подання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 1 кв. 2017, 2017 та 2018;
- п. 177.1, п.177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового Кодексу України в результаті безпідставного заниження оподатковуваних доходів та витрат, пов`язаних з веденням господарської діяльності, що призвело до заниження чистого оподатковуваного доходу та. відповідно, до заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 345579,07 грн., в т. ч.: за 2017 рік - на 176040,00 грн., за 2018 рік - на суму 169539,07 грн.;
- п. 177.2 ст. 177. пп. 1.2 п. 16-І підрозд. 10 Розд. XX Перехідних положень Податкового кодексу України и в результаті заниження суми чистого оподатковуваного доходу, що призвело до заниження військового збору на загальну суму 28798,26 грн., в т.ч: за 2017 рік - на 14670,00 грн. та за 2018 рік - на 14128,26 грн.;
- абз. 1 п.2 ч. 1 ст.7, п. 11 ст. 8, п. 2 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464- VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в результаті заниження суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок, що призвело до заниження єдиного внеску на загальну суму 238879,08 грн., в т. ч.: за 2017 рік - на 101277,00 грн., за 2018 рік - на 137602,08 грн.;
- п. 2. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI з результаті несвоєчасної сплати єдиного соціального внеску, нарахованого роботодавцями на суми заробітної плати та винагороди за договорами ЦПХ, за грудень 2015, та за травень 2018;
- п. 287.3 ст. 287 Податкового Кодексу України № 2755-IV від 02.12.2010 в результаті несвоєчасної сплати сум податкових зобов`язань по орендній платі за землю за липень 2017 та за червень, серпень, вересень, жовтень 2018;
- п. 257.5 ст. 257 Податкового Кодексу України № 2755-IV від 02.12.2010 в результаті несвоєчасної сплати сум податкових зобов`язань з рентної плати за спеціальне використання води за 2, 3 та 4 кв. 2016 та за 1, 2, 3, 4 кв. 2017;
- п. 1 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР з результаті не проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи торгової виручки у період з 01.01.2017 по 31.12.2018;
- п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст.85 Податкового Кодексу України, в результаті ненадання платником податків первинних документів, що належали до предмета перевірки або пов`язані з ним.
На підставі акту перевірки від 12.11.2019 № 224/18-28-33-03/2386212219/229 Головним управлінням ДПС у Сумській області прийнято:
- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 № 0002733303, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 431973,84 грн., в тому числі: основний платіж - 345579,04грн., фінансова санкція - 86394,77 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 № 90002743303, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 35997,83 грн., в тому числі: основний платіж - 28798,26 грн., фінансова санкція - 7199,57 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 № 0002753303, яким збільшено суму грошового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води на суму 13,86 грн., в тому числі: основний платіж 11,55 грн., фінансова санкція - 2,31 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 № 0002803303, яким застосовано штрафну санкцію з єдиного соціального внеску на суму 34015,61 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 № 00027633033, яким застосовано штрафну санкцію з орендної плати з фізичних осіб на суму 325,75 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 №0002783303, яким застосовано штраф за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску на суму 50,49 грн. та нараховано пеню у сумі 0,77 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 № 0002723303 на суму 510,00 грн., яким застосовано штраф за несвоєчасне подання податкових декларацій;
- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 № 0002703303, яким застосовано штрафну санкцію за не взяття на облік об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку) на суму 170,00 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2019 № 0002713303, яким застосовано штрафну санкцію за не ведення обліку доходів та витрат на суму 510,00 грн.;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 238879,08 грн. від 05.12.2019 № Ф-0002793303.
Також, 13.02.2020 на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів Головного управління ДПС в Сумській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № Ф-2082-20 на суму 273712,14 грн., у тому числі недоїмка - 239696,53 грн. та штраф - 34015,61 грн.
Позивач, вважаючи протиправними вказані податкові повідомлення-рішення, вимогу про сплату боргу, наказ про призначення перевірки, дії податкового органу щодо призначення і проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та щодо анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку другої групи в Реєстрі платників єдиного податку, звернувся до суду із даним позовом. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості висновків податкового органу щодо недотримання позивачем умов перебування на спрощеній системі оподаткування, що стало підставою для нарахування податкових зобов`язань. Також, суд першої інстанції дійшов висновку про відповідність дій контролюючого органу щодо призначення та проведення перевірки позивача. 
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на таке. 
Стосовно правомірності наказу Головного управління ДПС в Сумській області №198 від 26.09.2019 про проведення з 30.10.2019 позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2018, колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За приписами п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п. 75.1.2 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначено підстави проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
При цьому, факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та їх документальними підтвердженнями.
Згідно з п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Відповідно до п. 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245, запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.
Із матеріалів справи встановлено, що 23.07.2019 Головним управлінням ДФС у Сумській області направлено ФОП ОСОБА_1 запит про надання документів та письмових пояснень вих. № 4784/ФОП/18-28-13-03-14, зміст якого є аналогічним змісту запиту № 9678/10/18-28-13-03 від 17.05.2018.
Відповідно до змісту запиту останній складений у зв`язку з отриманням Головним управлінням ДФС у Сумській області інформації щодо можливих порушень під час здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності, а саме правомірності перебування на спрощеній системі оподаткування. 
Крім того, запит № 4784/ФОП/18-28-13-03-14 від 23.07.2019 містив наступну інформацію: ФОП ОСОБА_1 працює на спрощеній системі оподаткування: 2 група 20% від мінімальної заробітної плати. Обрані ФОП ОСОБА_1 види діяльності: Код КВЕД 45.40 Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів; Код КВЕД 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у.; Код КВЕД 47.54 Роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах (основна); Код КВЕД 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; Код КВЕД 42.99 Будівництво інших споруд н.в.і.у.; Код КВЕД 47.59 Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах.
Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майн ФОП ОСОБА_1 має у власності нежитлові приміщення (будівлі торгівельні) за адресою:
- АДРЕСА_4 , загальною площею 1570,5 м.кв.;
- АДРЕСА_2 (магазин - площею 304.7 м.кв., гараж - площею 90,0 м.кв.);
- земельну ділянку (рілля) площею 2,0275 га, Сумська область, Кролевецький район, Реутинська сільська рада;
- земельну ділянку площею 0,0856 га, АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку площею 0.117 га, АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку площею 0,25 га, АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку площею 0,2903 га, 

АДРЕСА_5 Кролевецький район, с.Реутинці, вул. Романова, 51;
- квартира загальною площею 42,4 АДРЕСА_6 .
Статтею 291.5 Податкового кодексу України встановлено/, що не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої групи: 291.5.3 фізичні особи-підприємці, які надають в оренду земельні ділянки, загальна площа яких перевищує 0.2 гектара, житлові приміщення та/або їх частини, загальна площа яких перевищує 100 квадратних метрів, нежитлові приміщення (споруди, будівлі) та/або їх частини, загальна площа, яких перевищує 300 квадратних метрів.
Отже, за результатами аналізу податкової інформації, що отримана та міститься у базах даних органу ДФС виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Таким чином, з метою підтвердження або спростовування викладеної інформації податковий орган просив надати пояснення та документальне підтвердження стосовно здійснення господарської діяльності, а саме:
1. пояснення щодо власного чи орендованого нерухомого майна, що використовується здійсненні підприємницької діяльності протягом 2015-2017 років;
2. копії документів, що підтверджують наявність власних або орендованих приміщень. У разі наявності орендованих приміщень (офісні, складські тощо), надати їх адреси та угоди, на підставі яких орендуються, стан та форму розрахунків протягом 2015-2017 років;
3. перелік та укладені угоди ФОП ОСОБА_1 та орендарями (суборендарями) нерухомого майна протягом 2016-2018 років;
4. документи що свідчать про стан розрахунків між ФОП ОСОБА_1 та орендарями (суборендарями), наявність заборгованості станом на 01.01.2016, 01.01.2016, 01.01.2018 та на 01.01.2019.
Отже, наведений запит містив відомості щодо отриманої податкової інформації стосовно позивача, на підставі якої податковим органом виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 
Крім того, запит містив опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують.
Таким чином, з метою усунення можливих сумнівів, що виникли у контролюючого органу на підставі отриманої податкової інформації, позивачу було направлено запит від 23.07.2019 № 4784/ФОП/18-28-13-03-14.
Втім, листом № 12-08/2019 від 12.08.2019 у відповідь за запит податкового органу ФОП ОСОБА_1 зазначив, що запит не відповідає вимогам чинного законодавства, та документів та пояснень з питань, порушених у запиті, не надав.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інтонації, що оскільки ФОП ОСОБА_1 не було надано пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит від 23.07.2019 № 4784/ФОП/18-28-13-03-14, Головне управління ДПС у Сумській області мало обґрунтовані підстави для призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.
Доводи позивача про необґрунтованість запиту контролюючого органу є недоведеними та спростованими у ході розгляду цієї справи.
Статтею 81 Податкового кодексу України встановлено, що у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Кодексу.
Дослідивши спірний наказ Головного управління ДПС у Сумській області від 26.09.2019 №198, колегія суддів зазначає, що останній відповідає встановленим вимогам, містить вказівки підстави проведення перевірки позивача, передбачені ст. 78 Податкового кодексу України.
Стосовно посилань на певні дефекти запиту про надання інформації і наказу про призначення податкової перевірки колегія суддів зазначає, що відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти Кодексу не повинні розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.
Так, фактичною підставою для проведення позапланової виїзної перевірки позивача стало ненадання ним пояснень та їх документального підтвердження на обов`язкові письмові запити. Письмові запити щодо необхідності подання пояснень сформовані податковим органом на підставі інформації з інформаційних систем автоматизованого моніторингу.
Згідно з п. 74.3 ст. 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується зі висновками суду першої інстанції, що при направленні запиту про надання інформації, прийнятті наказу №198 від 26.09.2019, а також призначенні і проведенні документальної позапланової перевірки відповідач діяв на підставі, в порядку і у спосіб, передбачені законодавством, з огляду на що позовні вимоги у наведеній частині є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Стосовно правомірності податкових повідомлень-рішень від 05.12.2019 №0002733303, №0002743303, №0002753303, №0002803303, №0002763303, №0002783303, №0002723303, №0002703303, №0002713303, вимоги про сплату боргу від 05.12.2019 №0002793303, вимоги про сплату боргу від 13.02.2020 №Ф-2082-50 У, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:
1) перша група - фізичні особи-підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300 000 грн.;
2) друга група - фізичні особи-підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1 500 000 грн.
Так, згідно з п. 291.4 (2) ст. 291 Податкового кодексу України до другої групи платників єдиного податку належать фізичні особи-підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.
Як встановлено судовим розглядом, у період з 01.01.2016 по 31.12.2018 ФОП ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку II групи.
Відповідно до п. 293.2 (2) статті 293 Податкового кодексу України, фіксована ставка єдиного податку складала з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку у розмірі 20 % розміру мінімальної заробітної плати.
Так, підставою прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та складання спірних вимог про сплату податкового боргу стали висновки податкового органу щодо порушення позивачем умов перебування на спрощеній оподаткування як платник єдиного податку II групи, що призвело до заниження оподаткованого доходу.
Як встановлено у ході проведення перевірки, у період з 01.01.2016 по 31.12.2018 ФОП ОСОБА_1 надавав послуги платникам податків - юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, що суперечить вимогам п. 291.4 (2) ст. 291 Податкового кодексу України, згідно якого до другої групи платників єдиного податку належать фізичні особи-підприємці, які здійснюють господарську діяльність надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню.
Так, на підставі Договору оренди № 83 від 01.12.2010 ФОП ОСОБА_1 надає в оренду філії СОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 28,6 м. кв., терміном дії на 2 роки 11 місяців, орендна плата складає 35,00 грн. на місяць за 1 м. кв. Відповідно до п. 13.3 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії Договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах. Вказані дії підтверджені актом прийому - передачі від 01.12.2010, а додатковими угодами, укладеними до даного договору продовжувався строк оренди та змінювалась орендна плата.
На підставі Додаткової угоди № 3 від 01.11.2013 до договору оренди № 83 від 01.12.2010 термін дії договору становить з 01.11.2013 до 01.10.2016. Згідно Додаткової угоди № 4 від 01.01.2015 до договору оренди № 83 від 01.12.2010 розмір оренди складає 40,00 грн. за 1 м. кв. на місяць. На підставі Додаткової угоди № 6 від 01.10.2016 до договору оренди № 83 від 01.12.2010 термін дії договору становить з 01.10.2016 до 01.10.2017. Згідно Додаткової угоди № 7 від 01.10.2017 до договору оренди № 83 від 01.12.2010 термін дії договору становить з 01.10.2017 по 01.09.2020 включно.
Щодо оплати наданих послуг оренди та компенсації понесених витрат на оплату комунальних послуг ФОП ОСОБА_1 на адресу філії СОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» виписувались відповідні рахунки (зворотній бік а.с. 163-169, т. 1, а.с. 172-194, т. 1) .
Відповідно до платіжних доручень (а.с. 163-170, т. 1, зворотній бік а.с. 172-194, т. 1) суми коштів, отриманих ФОП ОСОБА_1 від надання в оренду нежитлового приміщення загальною площею 28,6 м. кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , за період з 01.10.2016 по 31.12.2018 склали 81274,41 грн., у тому числі за 2016 - 8530,36 грн., за 2017 - 33477,37 грн., за 2018 - 39266,68 грн. 
Крім того, відповідно до рахунків та товарних чеків (зворотній бік а.с.206, т. 1, а.с. 207-246, т. 1) ФОП ОСОБА_1 в адресу ПАТ «Сумиобленерго» були надані послуги проживання, а готельні послуги за адресою: АДРЕСА_2 .
Так, згідно отриманих копій товарних чеків, суми коштів, отриманих ФОП ОСОБА_1 за надані послуги проживання в періоді з 01.01.2017 по 31.12.2018 складають 25200,00 грн.
Наведена інформація щодо сум виплачених доходів ПАТ «Сумиобленерго» та філії СОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ФОП ОСОБА_1 підтверджується і даними, що містяться в відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів.
При цьому, філія СОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» та ПАТ «Сумиобленерго» не зареєстровані як платники єдиного податку.
Отже, у періоді, який перевірявся, підтверджене порушення ФОП ОСОБА_1 умов перебування на спрощеній системі оподаткування, що виразилось у веденні видів господарської діяльності, які не передбачені положеннями п. 291.4 (2) ст. 291 Податкового кодексу України, які містять перелік умов віднесення фізичних осіб-підприємців до другої групи платників єдиного податку.
Згідно з абз. 5 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.
Таким чином, факт порушення умов перебування на спрощеній системі вже породжує для платника податкові наслідки, передбачені підпунктом 298.2.3 - перехід на сплату податків і зборів на загальній системі.
Пунктом 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов`язком платника податку є обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору у порядку і строки, визначені цим Кодексом.
Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податку, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Отже, враховуючи встановлене у період, що перевірявся, здійснення позивачем діяльності, яка виключає перебування на спрощеній системі оподаткування як платника єдиного податку, колегія суддів зазначає, що належним виконанням податкового обов`язку у такий ситуації є нарахування та сплата податкових зобов`язань, виходячи із правил загальної системи.
При цьому, відсутність рішення контролюючого органу щодо анулювання реєстрації платника єдиного податку не позбавляє платника податків обов`язку виконання податкових зобов`язань у відповідності із встановленими законодавством умовами. 
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 05.12.2019 №0002733303, №0002743303, №0002753303, №0002803303, №0002763303, №0002783303, №0002723303, №0002703303, №0002713303, та вимоги про сплату боргу від 05.12.2019 №0002793303, відсутності підстав для їх скасування.
Доводів на спростування зазначених фактів апелянтом не наводилось.
Натомість, позиція ФОП ОСОБА_1 обґрунтована посиланнями на відсутність підстав для проведення контролюючим органом перевірки, зокрема з огляду на невручення копії наказу про проведення перевірки Головного управління ДПС в Сумській області.
Так, судовим розглядом встановлено, що у зв`язку ненаданням ФОП ОСОБА_1 пояснень на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу відповідачем шляхом видачі наказу № 1521 від 21.08.2019 прийняте рішення про проведення з 27.08.2019 документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.
На підставі зазначеного наказу № 1521 від 21.08.2019 та направлення №2322 від 21.08.2019 фахівцями Головного управління ДФС у Сумській області 27.08.2019 здійснено вихід за фактичною адресою ФОП ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ) та за місцем здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_2 , з метою вручення наказу на проведення перевірки № 1521 від 21.08.2019 та ознайомлення з направленням №2322 від 21.08.2019. 
Втім, за результатами виходу перевіряючими встановлено факт відсутності позивача за вищезазначеними адресами, про що складено акт про не встановлення місцезнаходження платника податків та неможливості вручення наказу на проведення перевірки та ознайомлення з направленням на перевірку № 971/18-28-13-03/ НОМЕР_1 від 27.08.2019.
З огляду на наведені обставини, Головним управлінням ДПС у Сумській області було прийнято рішення про проведення з 30.10.2019 позапланової невиїзної перевірки позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на з загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2018, яке оформлено наказом № 198 від 26.09.2019.
Копія зазначеного наказу та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 25/18-28-13-03 від 26.09.2019 надіслано ФОП ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , без зазначення вулиці) 27.09.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення №4000905478464.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення поштове відправлення №4000905478464 було повернуто відправнику 17.10.2019 із зазначенням причини - «адресат відсутній».
Згідно з даними інтегрованої картки платника податків на дату направлення копії наказу про проведення перевірки та повідомлення податкова адреса позивача: АДРЕСА_1 , без зазначення вулиці.
Так, відповідно до п. 45.1 ст. 45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси. У відповідності до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Пунктом 42.5 ст. 42 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Відповідно до пп. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючий орган про зміну місця проживання фізичної особи-підприємця.
Разом з тим, факту подання позивачем інформації про зміну місця проживання до контролюючого органу не встановлено. 
При цьому, за даними інформаційних систем 17.10.2019 ФОП ОСОБА_1 було подано звітність з ЄСВ за вересень 2019 із зазначенням адреси проживання, що відповідає адресі, на яку відповідачем було направлено копію наказу, а саме: АДРЕСА_1 , без зазначення вулиці.
Крім того, згідно даних Реєстру платників єдиного податку податкова адреса позивача: АДРЕСА_1 , без зазначення вулиці.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції про те, що контролюючим органом було вжито всіх заходів для належного повідомлення позивача про дату початку та місце проведення перевірки у відповідності до вимог чинного законодавства.
Отже, контролюючим органом було дотримано вимоги закону щодо процедури проведення перевірки, в тому числі в частині встановленого ст. 42 Податкового кодексу України дотримання порядку вручення наказу на проведення перевірки та повідомлення.
Щодо позовних вимог стосовно визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Сумській області щодо анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи в Реєстрі платників єдиного податку з 01.01.2016, колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.
Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Однак, порушення вимог закону діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.
Звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів особи, тому вона має довести (а суд - встановити), що позивачеві належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких він звернулася до суду.
На підставі викладеного та з урахуванням приписів статей 2, 5, 9 КАС України, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Разом з тим, судовим розглядом не встановлено, що відповідачем здійснювалось анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи.
Крім того, встановлено, що Реєстр платників єдиного податку містить відомості про ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи.
Так, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - Іващенка Олександра Миколайовича - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 по справі № 480/2926/20 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   В.В. Катунов   	
Постанова складена в повному обсязі 21.04.26.