ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2026	м. Дніпро	Справа № 904/6585/25	

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОКВОРК"
про стягнення коштів

Суддя Юзіков С.Г. 

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 3 326,40 грн. збитків, завданих внаслідок порушення зобов`язання щодо реєстрації податкової накладної.
Господарський суд Дніпропетровської області 25.11.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.
19.01.2026 від Відповідача надійшло клопотання про застосування строків позовної давності, мотивоване тим що, про порушене право Позивачеві стало відомо 15.09.2022. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Враховуючи загальний строк позовної давності, право на звернення до суду у Позивача закінчилось - 15.09.2025 року. Крім того, за фактом поставки товару за видатковою накладною від 14.09.2021 року на суму 19 958,40 грн. була складена податкова накладна №4 віл 14.09.2021, така податкова накладна прийнята, однак її реєстрація зупинена. Остаточного рішення про відмову в реєстрації такої податкової накладної контролюючим органом не виносилося. Отже, жодного порушення Відповідач не допустив, у тому числі і порушення передбаченого у пункті 10.1. та у пункті 10.2. Договору, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення шкоди та задоволення позову.
26.01.2026 від Позивача надійшло заперечення на клопотання (заяву) Відповідача про застосування строків позовної давності мотивоване тим, що строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжилися на строк дії такого карантину (у період з 12.03.2020 по 27.06.2023). Пунктом 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Законом України "Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності від 14.05.2025 №4434-ІХ було виключено пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України та відповідно поновлено перебіг позовної даності. Дана норма набрала чинності тільки з 04.09.2025. Отже, враховуючи вищевикладене, Позивач позовну заяву у справі № 904/6585/25 подав з дотриманням строку позовної давності.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:
03.08.2022 сторони уклали Договір № 735-18 (далі Договір) за п. 1.1, 1.2 якого Постачальник (Відповідач) зобов`язується передати, а Покупець (Позивач) – прийняти й оплатити продукцію, зазначену у Додатку № 1 до цього Договору (далі – Продукція), на умовах передбачених цим Договором.
Відповідно до умов Договору:
4.1 Поставка Продукції здійснюється за цінами, які визначені у Додатку №1 і включають всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування та інші видатки Постачальника, пов`язані з поставкою Продукції. Загальна вартість договору на момент його укладання склала 399 168,00 грн., у тому числі ІІДВ у сумі 66528,00 грн.
5.1. Оплата Покупцем Продукції здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений у даному Договорі (якщо Постачальник не по повідомить Покупцеві реквізити іншою рахунка).
5.2. Оплата здійснюється наступним чином:
- 100% від вартості продукції — протягом 10 робочих днів з дати поставки продукції та проходження вхідного контролю.
5.3. Датою оплати Продукції вважається дата списання коштів з поточного рахунку Покупця.
10.1. Всі податкові накладні складаються Постачальником (Відповідачем) і направляються Покупцю виключно в електронному вигляді. Податкові накладні повинні бути зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, незалежно від суми ПДВ в одній податковій накладній.
10.2. Всі податкові накладні або розрахунки коригувань до них мають бути зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно чинного законодавства України. За відсутність факту реєстрації ПН в ЄРПН та/або порушення порядку заповнення ПН, що дає право Покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту - постачальник відшкодовує збитки, понесені Покупцем, в розмірі суми податку на додану вартість по даним накладним.
10.6. Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2018 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Закінчення строку дії даного Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення зобов`язань (у тому числі гарантійних) за даним Договором.
На виконання умов Договору, Позивач перерахував Відповідачеві оплату за продукцію, що підтверджується платіжною інструкцією № 5600 від 11.10.2021 р. на суму 19 958,40 грн.
Відповідач поставив товар на загальну суму 19 958,40 грн., що підтверджується видатковою накладною № 0000147 від 14.09.2021 р. на суму 19 958,40 грн., в тому числі ПДВ – 3 326,40 грн.
Зазначені обставини призвели до виникнення у Відповідача обов`язку реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної на підставі проведених операцій з поставки товару та, як наслідок, виникнення права на отримання Позивачем податкового кредиту в розмірі 3 326,40 грн.
За даними Позивача, Відповідач склав та надіслав на реєстрацію податкову накладну на суму ПДВ 3 326 грн 40 коп., проте її не в прийняла ДПС України, у зв`язку з чим Позивач втратив можливість сформувати податковий кредит та зменшити податкові зобов`язання на загальну суму 3 326.40 грн., що є його збитками. 
Позивач наполягає, що Відповідач не вжив заходів щодо розблокування та реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкової накладної.
З метою вирішення у досудовому порядку спору, Позивач направив Відповідачеві Претензію від 13.10.2023 (рекомендованим листом з описом вкладення з трек-номером 4160100910090).
За даними Позивача, зазначена вимога залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.
Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору в даній справі.
Предметом доказування в цій справі є обставини, пов`язані з наявністю в діях/бездіяльності Відповідача складу господарського правопорушення, наявність підстав для стягнення з Відповідача заявленої Позивачем суми збитків.
Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ст. 626 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Платник податку має право зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за формулою, зазначеною у п. 2001.3 ст. 2001Податкового кодексу України та п. 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569, або обчислену відповідно до п. 2001.9 ст. 2001 Податкового кодексу України (п.3 Наказу №1307).
Пунктом 5 Наказу № 1307 визначено, що податкова накладна складається на дату виникнення податкових зобов`язань постачальника (продавця), крім випадків, передбачених Податковим кодексом України та цим Порядком.
Згідно з п. 18 Наказу № 1307 податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення правопорушення) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (абз. 1 п. 201.1. ст. 201 ПК України).
Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.
Згідно з абз. 1 п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 ст. 201 та/або п. 192.1 ст. 192 ПК України, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку. 
У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених п. 201.1 ст. 201 ПК України, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з п. 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених п. 201.1 ст. 201 ПК України (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.
Згідно з п. 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192 та п. 201.10 ст. 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 ст. 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п. 2001.3 і 2001.9 ст. 2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно з п. 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Відповідно до приписів, наведених у п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 № 1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).
Згідно з п. 4 Порядку № 1165, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку № 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 7 Порядку № 1165).
Пунктом 10 Порядку № 1165 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Відповідно до п. 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
За п. 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Відповідно до пункту 9 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За приписами ч. 1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 
Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: збитків, протиправної поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
При цьому, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.
Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач не надав суду доказів на спростування доводів Позивача чи контррозрахунку стягуваної суми, проте надав клопотання про застосування строків позовної давності.
Перевіривши доводи і докази додані до справи, суд вважає, що у спірних правовідносинах наявні всі елементи складу цивільного правопорушення з боку Відповідача, тому приймає позицію Позивача.
Матеріалами справи підтверджено, що Відповідач поставив Позивачеві Товар на загальну суму 19 958,40 грн, які оплачені Позивачем (в тому числі ПДВ 3 326,40 грн). 
У відповідності до вищенаведених положень Податкового кодексу України, Відповідач зобов`язаний був скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну датою відвантаження товару або датою зарахування коштів від покупця, як оплата товарів, що підлягали постачанню (у разі здійснення попередньої оплати за товар). 
Відтак, наведеними нормами ПК України на Відповідача покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними суми податку можуть бути віднесені покупцем товарів/послуг до складу податкового кредиту.
Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач податкову накладну подав на реєстрацію своєчасно. Однак, як зазначає Позивач та вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкової накладної була зупинена.
При цьому, в матеріалах справи відсутні докази вжиття Відповідачем заходів до реєстрації відповідної податкової накладної за вчиненою сторонами господарською операцією в Єдиному реєстрі податкових накладних, докази оскарження Відповідачем рішень податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної, а також документи, які свідчать про вчинення Відповідачем будь-яких інших дій, направлених на реєстрацію вищенаведеної податкової накладної.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладною зумовлене неправомірною бездіяльністю Відповідача.
На підставі викладеного суд погоджується з доводами Позивача, що Відповідач не виконав (не надав доказів виконання) вимоги ст. 201 Податкового кодексу України щодо реєстрації податкових накладних, у зв`язку з чим Позивач позбавлений можливості включити суму ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 3 326,40 грн.
Відтак, має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю Відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні і неможливістю включення суми ПДВ до податкового кредиту Позивачем та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.
Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 10.01.2022 у справі №910/3338/21.
Щодо клопотання Відповідача про застосування строків позовної давності, то відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна щодо операції за видатковою накладною № 0000147 від 14.09.2021 мала бути належно складена Відповідачем до 30.09.2021 (дата зарахування коштів).
Чинна на час виникнення спірних правовідносин редакція п. 198.6 ст. 198 ПК України визначала, що суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні в ЄРПН, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів здати складення податкових накладних. 
Отже, оскільки податкова накладна мала бути складеною Відповідачем до 30.09.2021 року, відповідно до редакції п. 198.6 ст. 198 ПК України, яка діяла станом на відповідну дату, граничним терміном права на включення до податкового кредиту для Позивача є 13.09.2024 (14.09.2021 + 1095 днів), а отже, порушення прав Позивача виникло з 14.09.2024, коли він остаточно втратив право на віднесення суми ПДВ в розмірі 3 326,40 грн. до податкового кредиту і відповідного зменшення податкового зобов`язання на вказану суму.
Позивач звернувся з даним позовом до суду 20.11.2025, тобто в межах загального трирічного строку позовної давності, що свідчить про безпідставність доводів Відповідача відносно пропуску строку позовної давності.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 3 326,40 грн. збитків підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір слід покласти на Відповідача. 
Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241,247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛОКВОРК" (49044, м. Дніпро, вул. Левка Лук`яненка, буд. 1, код 38114713) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство "КОНОТОПСЬКИЙ АВІАРЕМОНТНИЙ ЗАВОД "АВІАКОН" " (41600, Сумська обл., місто Конотоп, вул. Петлюри Симона, 25, код 12602750 871) 3 326,40 грн. – збитків, 2 422,40 грн. – судового збору. 

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков