Справа №: 398/661/23	

провадження №: 1-кп/398/64/26
ВИРОК
Іменем України 
"17" лютого 2026 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 11.11.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022121060001590, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження смт. Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, 2012 року народження, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10.11.2022 року близько 19:00 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою:  АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_6 , спільно розпивали алкогольні напої.
В ході відпочинку, перебуваючи спільно в стані алкогольного сп`яніння, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, через ревнощі ОСОБА_4 до колишньої співмешканки. 
У цей момент, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у ОСОБА_4 , на ґрунті неприязних відносин до потерпілого ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на спричинення потерпілому ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечними для життя в момент заподіяння.
Реалізовуючи свої умисні злочинні дії, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій та бажаючи їх настання, з метою спричинення тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 схопив ніж та наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар ножем в область грудної клітини зліва, чим спричинив проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва з пошкодженням верхньої долі лівої легені, з раною на рівні 5-6 ребра зліва по лопаточній лінії, та розвитком гемопневмотораксу з підшкірною емфіземою, яке класифікується як тілесне ушкодження тяжкого ступеню оскільки є небезпечне для життя в момент спричинення.
Після спричинення потерпілому ОСОБА_6 проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва з пошкодженням верхньої долі лівої легені, з раною на рівні 5-6 ребра зліва по лопаточній лінії, та розвитком гемопневмотораксу з підшкірною емфіземою ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину.
Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов до суду 09.02.2023 року.
Також прокурором Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 подано в інтересах держави, в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах – Олександрійської міської ради, цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради, збитків заподіяних злочином, а саме: витрат понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 у сумі 7423,92 грн. (том3 а.с.57-60).
25.05.2023 року потерпілим ОСОБА_6 подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням - 16560,91 грн., та 100 000 грн. у відшкодування моральної шкоди (том3 а.с.116-118).
В судовому засіданні 16.02.2026 року суду подано угоду про визнання винуватості, у зв`язку з чим відповідно до ч.3 ст.474 КПК України, розгляд угоди проведений судом під час судового провадження.
24.11.2025 року між прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 якому на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України, при цьому обвинувачений у повному обсязі висунутого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання. 
Так, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, сзастосуванням ст.75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, термін якого буде визначено судом,з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Також сторони дійшли до спільної згоди, про необхідність вирішення долі речових доказів, відповідно до вимог ст. 100 КПК України, та відшкодування обвинуваченим судових витрат.
Розглядаючи в порядку ст.474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання. При цьому вказав, що обвинувачений щиро покаявся у скоєному злочині, активно сприяв його розкриттю, визнав вину у вчиненому злочині та цивільний позов прокурора.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (том6 а.с.87). Подав письмову згоду на укладення даної угоди про визнання винуватості, не заперечує проти її затвердження судом (том6 а.с.62). Раніше подавав заяву про розгляд справи у його відсутність (том4 а.с.38).
Представник потерпілого - ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлена належним чином (том6 а.с.86, 88). Раніше подала заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність (том3 а.с.99, том4 а.с.186, том5 а.с.139).
Представники цивільного позивача Олександрійської міської ради та КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» ОМР подали заяви про розгляд справи у їх відсутність (том4 а.с.81, 86-87, 166, 199, 201, 204, 205, 208, том6 а.с.89, 92, 93-98).
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин. Йому зрозумілі наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди. Позов прокурора про стягнення витрат понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 у сумі 7423,92 грн. визнає в повному обсязі. Позов потерпілого ОСОБА_6 визнає частково.
Захисник - адвокат ОСОБА_5 просила затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона укладена в інтересах її підзахисного з дотриманням вимог чинного законодавства. При вирішенні питання щодо цивільних позовів у кримінальному провадженні просить врахувати позицію її підзахисного, який відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, та процесуальну поведінку потерпілого, який тривалий час в судове засідання для допиту не з`являється, позовні вимоги в частині спричинення йому моральної шкоди не обґрунтував. Погоджується з позицією прокурора про стягнення процесуальних витрат на залучення експертів з ОСОБА_4 на користь держави. 
Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Укладена у цьому кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4, 5 ст.469, ст.472, ч.ч. 4, 6 ст.474 КПКУкраїни, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст.474 КПК України в суді не встановлена, зокрема:
- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння;
- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду прокурору на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 12022121060001590;
- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;
- міра покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, узгоджена сторонами, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу винного, скарг на антигромадську поведінку якого за місцем меншання не надходило, на обліку в закладах з надання психіатричної та наркологічної допомоги не перебуває, осудний, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, 2019 року народження, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявність обставин, що пом`якшують покарання, до яких відносяться щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність обставин, що обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів та є справедливою.
Суд вважає, за можливе застосувати ст.75 КК України, і звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 рік та поклавши на нього обов`язки, відповідно до ч.1, 3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Отже, підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п.1 - 6 ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає за можливе затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.
Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з положеннями ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
При цьому, суд керується відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст.129 КПК України).
Прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради, в порядку ст.128 КПК України, пред`явлено позов про стягнення на користь Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради з обвинуваченого ОСОБА_4 у відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення 7423,92 грн. витрат понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 (том3 а.с.57-60).
Представники цивільного позивача Олександрійської міської ради та Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради, подали заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. Просять позов задовольнити в повному обсязі.
Позовні вимоги прокурора обвинувачений визнав повністю.
Також, потерпілий ОСОБА_6 подав до суду цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням – 16560,91 грн., та у відшкодування моральної шкоди – 100 000 грн. (том3 а.с.116-118).
Позовні вимоги потерпілого обвинувачений визнав в частково.
Так, згідно ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.
Як встановлено в судовому засіданні закладом охорони здоров`я витрачено кошти на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. У зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_6 з 10.11.2022 року по 14.11.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні у КП «ЦМЛ м. Олександрії» ОМР. Вартість його лікування склала 7423,92 грн., що підтверджується відповідною довідкою-розрахунком (том1 а.с.86).
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що обвинувачений свою вину визнав повністю та його незаконні дії призвели до стаціонарного лікування потерпілого, суд вважає, що цивільний позов прокурора про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.
Щодо позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 , в ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням сплатив потерпілому 6400 грн., що підтверджується відповідними розписками(том3 а.с.152-155, 196).
Враховуючи викладене, оскільки саме в результаті протиправних дій обвинуваченого потерпілий отримав тяжке тілесне ушкодження, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, підлягають задоволенню частково, в сумі 10160,90 грн.
Щодо заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн., суд зазначає наступне.
Згідно з вимогами ч.3 ст.23 ЦК України та у відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України, фізична особа, яка зазнала душевних страждань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодження здоров`я, має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, керуючись ст.1167, 1168 ЦК України і п. 5, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 N 4 з урахуванням характеру та ступеню моральних страждань, яких зазнав потерпілий внаслідок злочину, які виразилися у фізичному та психологічному болю, що викликані душевними стражданнями, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд робить висновки, що за сукупністю встановлених обставин підтверджена проблематизація життя потерпілого після спричинення йому тілесних ушкоджень.
Обвинувачений визнав позов в цій частині частково (судове засідання від 17.07.2023 року), в розмірі 10000 грн., захисник просила у задоволенні цієї частині позову відмовити.
Безспірно у ОСОБА_6 були порушені привичні стосунки, які стали наслідком отриманих травм, що спричинили розлад здоров`я та їх лікування, а тому ситуація, яка досліджується по справі, може розглядатися як психотравматична основа для спричинення моральної шкоди для потерпілого.
Отже беручи до уваги характер протиправних дій обвинуваченого, його поведінку після скоєння злочину, характер тілесних ушкоджень та їх механізм, суд визначає розмір компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) ОСОБА_6 меншою, ніж оцінив потерпілий, та встановлює на вимогах розумності та справедливості у розмірі 10 000 грн.
Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Питання щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.
Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат на підставі ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта на проведення судової експертизи №СЕ-19/112-22/9674-Д від 30.11.2022 року у розмірі 1132,68 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий 10.11.2022 року в порядку ст.208 КПК України, та з 12.11.2022 року по 28.10.2023 року до нього застосовувався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Вказаний строк, відповідно до ст.72 КК України, підлягає зарахувати в строк покарання.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 24.11.2025 року, укладену між прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та  ОСОБА_4 про визнання винуватості.
ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та у відповідності до п.2 ч.3 ст.76 КК України, додатково покласти обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок строку покарання обвинуваченому  ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 72 КК України, зарахувати в строк покарання період з 10.11.2022 року по 12.11.2022 року, з розрахунку один день за один день позбавлення волі, період з 13.11.2022 року по 28.10.2023 року включно, з розрахунку тридні цілодобового домашнього арештуза один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Цивільний позов Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради, ЄДРПОУ:05493838,у відшкодування витрат на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення - 7423,92 грн. (сім тисяч чотириста двадцять три гривні 92 копійки).
Цивільний позов ОСОБА_6 – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , у відшкодування матеріальної шкоди - 10160,90 грн., у відшкодування моральної шкоди – 10000 грн., а загалом 20160,90 грн. (двадцять тисяч сто шістдесят гривень 90 копійок).
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1132,68 грн. (одна тисяча сто тридцять дві гривні 68 копійок).
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/3927/22 від 11.11.2022 року, на вилучені 10.11.2022 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: кофту чорного кольору, яку поміщено до крафт пакету НПУ; сірі спортивні штани, які поміщено до крафт пакету НПУ; шкарпетки зеленого кольору з білими написами на них, які поміщено до крафт пакету НПУ; куртку сірого кольору з чорними розводами по всій куртці, яку поміщено до картонної коробки білого кольору з наявними на ній по всьому периметрі дитячих малюнків, обмотаною скотчевою стрічкою та приклеєною біркою з написом на верхній частині коробки; чоботи чорного кольору, з наявними на них краплями РБК, які поміщено картонної коробки білого кольору з наявними на ній по всьому периметрі дитячих малюнків, обмотаною скотчевою стрічкою та приклеєною біркою з написом на верхній частині коробки; мобільний телефон Самсунг з силіконовою накладкою на задній панелі, ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , який поміщено до спец пакету НПУ PSP1109847; викрутку з ключем гайковим, яку поміщено до спец пакету НПУ PSP1109935; напильник, який поміщено до спец пакету НПУ PSP1109933; рулетку, яку поміщено до спец пакету НПУ KIV 1109933 - скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/3927/22 від 14.11.2022 року, на вилучені 10.11.2022 року в ході огляду місця події у будинку АДРЕСА_1 , а саме: чоловічий светр синього кольору, толстовку чорного кольору, кросівки чоловічі 43 розміру, які поміщено до спец пакету НПУ №7225947; куртку темно-синього кольору, яку поміщено до спец пакету НПУ №7225948; 2 шматки з килима, які вирізано з основного об`єкту, з наявними слідами РБК, яку поміщено до різних крафт-пакетів НПУ; фіолетову футболку з наявними на ній слідами РБК, яку поміщено до крафт-пакету НПУ; кофту-ганчірку з наявними на ній слідами бруду, яку поміщено до крафт-пакету НПУ; три ножі на столі в кухні (з жовтою, чорною та металевою рукоятками) які поміщено до крафт-пакету НПУ; саморобний ніж на столі в кухні , який поміщено до крафт-пакету НПУ; викрутку з жовто-чорною рукояткою на якій маються сліди РБК, яку виявлено на столі в кухні та яку поміщено до крафт-пакету НПУ - скасувати.
Речові докази по кримінальному провадженню:
- дактокарту обвинуваченого ОСОБА_4 (том1 а.с.35, постанова про визнання речовими доказами та передачі їх на зберігання від 02.12.2022 року) - зберігати при матеріалах даної справи;
- мобільний телефон Самсунг з силіконовою накладкою на задній панелі, імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_3 (ухвала слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.12.2022), який згідно розписки від 23.12.2022 року передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 (том1 а.с.94) - повернути за належністю ОСОБА_4 ;
- чоловічий светр синього кольору; толстовка чорного кольору (худі); кросівки чоловічі 43 розміру; фіолетова футболка; кофта-футболка сірого кольору; зрізи нігтів потерпілого ОСОБА_6 ; 2 шматочка з килима; змиви РБК виявлені на газовому котлі в кухні; змиви РБК виявлені на шафі для посуду на кухні; змиви РБК виявлені на нижній частині плінтусу печі; змиви РБК виявлені на підлозі під столом на кухні, викрутка з ключем гайковим, напилок, рулетка, підштаники чорного кольору, білизна, куртка чорного кольору потерпілого ОСОБА_6 , шкарпетки зеленого кольору обвинуваченого ОСОБА_4 , які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Олександрійському РВП за квитанцією №230 від 06.01.2023 року, номер книги обліку речових доказів:592, порядковий номер:230 (том1 а.с.58) – знищити;
- кофта чорного кольору, сірі спортивні штани, куртка сірого кольору з чорними розводами по всій куртці обвинуваченого ОСОБА_4 ; кофта, джинси, пояс, пара кросівок потерпілого ОСОБА_6 , викрутка, три кухонних ножі та один саморобний ніж обвинуваченого ОСОБА_4 , які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Олександрійському РВП за квитанцією №235 від 26.01.2023 року, номер книги обліку речових доказів:592, порядковий номер:235 (том1 а.с.208) – знищити.
Вирок суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. 

Суддя: ОСОБА_1