П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 572/1079/25
Провадження № 22-ц/4815/530/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого-судді – Шимківа С.С.,
суддів: – Боймиструка С.В., Гордійчук С.О., 
секретар судового засідання – Хлуд І.П.,

учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач – Вирівська сільська рада Рівненської області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом Мельник Оленою Петрівною на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2025 року (ухвалене у складі судді Ведяніної Т.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Вирівської сільської ради Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2025 року  ОСОБА_1 , через свого представника – адвоката Олешкевич Ю.І., звернулася до Сарненського районного суду з позовом до Вирівської сільської ради Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини.
Позов обґрунтовувала тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивачки – ОСОБА_2 (прізвище позивач змінила з " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_4 ", внаслідок реєстрації шлюбу).
Позивачка мала ще двох братів – ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обоє ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після смерті матері відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим на користь одного з синів – ОСОБА_5 , яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 .
Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2008 року у справі №2-597/08 за спадкоємцем ОСОБА_5 визнано право власності на спадкове майно.
Після смерті ОСОБА_5 у строк, визначений законом, спадщину прийняв ОСОБА_6 , так як подав відповідну заяву до нотаріальної контори. 
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Останній проживав із співмешканкою та її батьками, офіційно одруженим не був, дітей не мав.
Вказувала, що була впевнена, що ОСОБА_6 належним чином прийняв спадщину після смерті брата та продав в подальшому успадковане будинковолодіння, в зв`язку із чим не приймала спадщину після смерті спадкодавця.
У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після смерті брата, ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримавши письмове роз`яснення про неможливість вчинення такої дії, в зв`язку із пропуском визначеного законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, що і стало підставою для звернення із цим позовом до суду.
Просила суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті брата, ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2026 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 до Вирівської сільської ради Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що позивачкою доведено право на спадкування після смерті брата, яке у неї виникло в порядку спадкування за законом, остання підтвердила наявність спадкового майна, однак, не обґрунтувала та не довела наявність поважних причин, які б об`єктивно та непереборно перешкодили їй у поданні заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 , через свого представника – адвоката Мельник О.П., оскаржила його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем своїх братів, після смерті яких вважала, що фактично прийняла спадщину, оскільки постійно доглядає за житловим будинком на присадибною ділянкою.
Інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, заяви про прийняття спадщини, окрім позивача, з підстав прийняття спадщини не подавали, спадщину не прийняли.
Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове – про задоволення позову.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2008 року ОСОБА_5 набув право власності на житловий будинок із надвірними будовами, розташований у АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20 листопада 2011 року (а.с. 10).
Згідно по господарської книги №11, особовий рахунок № НОМЕР_2 , на день смерті він був зареєстрований та проживав один по АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки №2-232 від 28 березня 2024 року, виданої Вирівською сільською радою Сарненського району Рівненської області (а.с. 11).
Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №29134020 від 20 грудня 2011 року, доводить, що після смерті ОСОБА_5 , із датою смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , було заведено спадкову справу №516/2011 (а.с. 13).
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 26 червня 2018 року (а.с. 14).
Померлий ОСОБА_6 проживав у АДРЕСА_3 , із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які на даний час померли, що підтверджується довідкою Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області від 09.05.2024 року № 708 (а.с. 15).
Отже, позивачкою підтверджено факт наявності спадкового майна - житлового будинку із надвірними будовами, що розташований у АДРЕСА_2 , який згідно вимогам ст. 1218 ЦК України входить до складу спадщини після смерті власника.
25 липня 2024 року приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Войцехович О.О. відмовлено ОСОБА_1 у оформленні спадщини на майно померлого ОСОБА_6 (а.с. 17).
Покликаючись на наявність поважних причин, які перешкоджали їй вчасно прийняти спадщину після смерті брата ОСОБА_6 , позивачка звернулася до суду для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.
Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20)).
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України).
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).
У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що "право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними".
У постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 зроблено висновок, що: "право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій".
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 234/17511/19 (провадження № 61-8215св20) вказано, що: "як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними".
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року в справі № 756/957/18 (провадження № 61-5590св21) вказано, що: "поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, строки на подання заяви про прийняття спадщини не визнаються преклюзивними, можуть бути поновлені з дотриманням правил частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16".
Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою (див. пункти 53-58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24)).
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 єдина спадкоємиця після смерті брата ОСОБА_6 . Позивачка фактично вступила в управління спадковим майном – здійснює догляд за будинковолодінням, розташованим у АДРЕСА_2 , хоча сама проживає у іншому населеному пункті: с. Вири Сарненського району Рівненської області.
Враховуючи обставини справи у своїй сукупності, з огляду на тривалість пропуску ОСОБА_1 строку подання заяви про прийняття спадщини та з урахуванням загальних засад цивільного законодавства, таких як розумність, добросовісність та справедливість, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, що надасть позивачці можливість реалізувати належне їй право. 
Ураховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову  ОСОБА_1 до Вирівської сільської ради Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини.
На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1261-1265, 1268, ч. 1 ст. 1270, ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом Мельник Оленою Петрівною, задовольнити.
Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2025 року скасувати.
Позов ОСОБА_1 до Вирівської сільської ради Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини задовольнити.
Визначити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк тривалістю у три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті брата – ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя      Шимків С.С.

Судді:  Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.