Справа№592/4682/26
Провадження №2/592/1788/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 квітня 2026 року         м.Суми 

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом представника позивача Журавльова Станіслава Георгійовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» звернувся до суду з позовом, який обґрунтовують тим, що 06.02.2020 між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №8-402-854-2-20-Г (з ануїтетними платежами). Однак свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків та комісії за користування кредитом відповідач виконав не в повному обсязі, допустивши прострочення здійснення строкових платежів, внаслідок чого у останнього сформувалась заборгованість перед позивачем у сумі 130845,42 грн., з яких: 51551,28 грн. – заборгованість за кредитом, 79294,14 грн. – заборгованість по сплаті відсотків, 0 грн. – заборгованість по сплаті комісії. 03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «Мустанг Фінанс» набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача за кредитним договором №8-402-854-2-20-Г від 06.02.2020. 27.12.2024 між ТОВ «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1/12, за умовами якого позивач набув право вимоги до боржників, зокрема і до відповідача за кредитним договором №8-402-854-2-20-Г від 06.02.2020 на загальну суму 130845,42 грн. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь суму заборгованості за договором №8-402-854-2-20-Г в розмірі 130845,42 грн., 2662,40 грн. витрат зі сплати судового збору та 11200 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги.
Представник позивача - ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» надав суду клопотання, в якому просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача.
Відповідач  ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача Буланов О.М. надав суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків. Згідно п.2.2, 3.2.1 кредит надається на строк з 06.02.2020р. по 04.02.2022р. Також відповідно до Паспорту споживчого кредиту «Споживчий кредит готівкою» строк кредитування становить 24 місяці. Таким чином, з 04.02.2022р. припиняється нарахування відсотків за кредитним договором за користування кредитом. Разом з тим, згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором розрахунок боргу проведений станом на 03.09.2024р., тобто після закінчення строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі N 444/9519/12. Відповідачем частково сплачувалася заборгованість за кредитним договором, тому розмір боргу по відсоткам підлягає розрахунку становить на 04.02.2022, з урахуванням сплачених коштів.
Представник відповідача у відзиві просив витребувати у ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором №8-402-854-2-20-Г від 06.02.2020 станом на 04.02.2022. Суд зазначає наступне, згідно з ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Крім того, відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, зокрема, який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Ознайомившись із клопотанням про витребування доказів, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про витребування доказів не підлягає задоволенню, оскільки до клопотання про витребування доказів, не долучені відомості про неможливість отримання доказів, а тому суд вважає, що у задоволенні клопотання про витребування доказів слід відмовити. Також, позивачем до позову надано довідка-розрахунок заборгованості на а.с.31 та виписки по особовим рахункам. 
Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 06.02.2020 між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №8-402-854-2-20-Г (з ануїтетними платежами), за умовами якого згідно розділу 2 Кредитного договору визначено умови та порядок надання кредиту. У відповідності до вказаних умов: кредит надається на строк з 06.02.2020 до 04.02.2022 включно (п.2.2); загальний розмір кредиту складає 54672 грн. (п.2.3); процентна ставка за користування Кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована) % річних 39 % (п.2.4); процентна ставка за користування кредитом понад строк, вказаний у п.2.2 договору, % річних – 0,1 (п.2.11)(а.с.43).
Згідно пункту 3.1.1 кредитного договору, кредитодавець зобов`язується для обліку кредиту відкрити позичковий рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно пункту 3.1.2 кредитного договору, кредитодавець зобов`язується для обліку нарахованих процентів за кредитом відкрити рахунок № НОМЕР_2 .
Після укладення Кредитного договору Банк видав Позичальнику кредитні кошти в сумі 54672 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки від 06.02.2020 (а.с. 56).
06.02.2020 ОСОБА_1 підписано Паспорт споживчого кредиту (а.с. 49-50).
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №8-402-854-2-20-Г від 06.02.2020 станом на 03.09.2024 становить 130845,42 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 51551,28 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 79294,14 грн. (а.с. 31).
03.09.2024 між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» укладено Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №8-402-854-2-20-Г від 06.02.2020 на загальну суму 130845,42 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 51551,28 грн.; відсотки 79294,14 грн. (а.с. 13-15, 52).
27.12.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» укладено Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №8-402-854-2-20-Г від 06.02.2020 на загальну суму 130845,42 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 51551,28 грн.; відсотки 79294,14 грн. (а.с. 11-12, 39).
Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс», а в подальшому ТОВ «ФК Єврокредит», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Мегабанк» станом на день відступлення права вимоги 03 вересня 2024 року
Ні ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс», ні ТОВ «ФК Єврокредит» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
При укладанні Договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Щодо доводів нарахування відсотків після строку кредитування.
Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1 ст.519 ЦК України).
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.
У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.
Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі №755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення.
Крім того, за положеннями пункту 4-1 частини 2 статті 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси, що свідчить про правомірність нарахування відсотків передбачених договором після настання вищевказаних обставин.
Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 12 липня 2021 року у справі №757/7994/17-ц.
Як вже встановлено, позивач набув право вимоги, яке було передано першим кредитором, перед яким у відповідача був борг у розмірі 130845,42 грн., а тому доводи з приводу нарахування відсотків поза межами строку кредитування є безпідставними й не підтверджені належними та допустимими доказами.
ОСОБА_1 не довів того, що заявлені до стягнення проценти були нараховані з порушенням умов укладеного ним договору, контррозрахунку на наданий позивачем розрахунок заборгованості на надано.
На підставі наведених норм права, оскільки відповідач в порушення умов договору кредиту не виконав зобов`язання по поверненню грошових коштів та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором №8-402-854-2-20-Г від 06.02.2020 у розмірі 130845,42 грн., з яких: заборгованість за кредитом 51551,28 грн.; заборгованість по сплаті відсотків 79294,14 грн., позивачем доведено.
З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №8-402-854-2-20-Г від 06.02.2020 у загальному розмірі 130845,42 грн.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).
При зверненні до суду за позовом позивачем сплачено судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2662,40 грн., відтак, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий у вказаному розмірі.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 11200 грн.
Судом установлено, що відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025 укладеного між ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» та АО «АЛЬЯНС ДЛС» (а.с.24-27); Реєстру боржників від 01.12.2025 (а.с.57); Акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги від 05.01.2026, згідно якого позивач поніс 11200 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, боржником є ОСОБА_1 (а.с.58).
Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи звернення до суду з позовною заявою, сформованою через електронну систему «Електронний суд», віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі сторін при заочному розгляді на підставі заяви представника позивача та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.
З огляду на викладене суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. та 3000 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 526, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 76-83, 137, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги представника позивача Журавльова Станіслава Георгійовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором №8-402-854-2-20-Г в розмірі 130845 грн. 42 коп., а також 2662 грн. 40 коп. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 грн. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальності «ФК ЄВРОКРЕДИТ»: м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, офіс 105, ідентифікаційний код юридичної особи 40932411.
Відповідач:  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.  

Суддя        Ольга КАТРИЧ