Справа № 443/1366/25 Головуючий у 1 інстанції: Сливка С.І. 
Провадження № 22-ц/811/4516/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 квітня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Ванівського О.М.,
суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.
секретаря: Костюк С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Катрич Зоряни – Марії Ігорівни на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Стрийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2025р. ОСОБА_1 звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із заявою, у якій просила: оголосити померлим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження село Сугрів Жидачівського району Львівської області, місце реєстрації АДРЕСА_1 , який загинув під час здійснення заходів із захисту Батьківщини, забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації; днем смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місцем смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати населений пункт (село) Лисівка Покровського району Донецької області, Україна.
Заявлені вимоги мотивувала тим, що є дружиною військовослужбовця - солдата ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 322 від 10.11.2024 р. до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 зараховано рядового ОСОБА_8 - за посадою головного сержанта З стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 . Згідно Сповіщення сім`ї ІНФОРМАЦІЯ_3 №242 (вих. №4648 від 11.12.2024 р.) ОСОБА_1 було сповіщено про те, що її чоловік солдат ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гранатометник 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти 04.12.2024 р. під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини в районі н.п. Лисівка Покровського району Донецької області.
20.12.2024 року наказом №11346 командира військової частини НОМЕР_1 завершено службове розслідування, проведене з метою уточнення причин і обставин відсутності гранатометника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_8 , який прикомандирований до НОМЕР_3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , який 04.12.2024 року приймав участь в бойових діях поблизу АДРЕСА_2 та не повернувся в місце тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до Витягу з акту службового розслідування від 20.12.2024 p., під час проведення службового розслідування були встановлені наступні обставини та факти:
Спроби проведення пошуків солдата ОСОБА_8 були безуспішні через постійний вогневий вплив противника.
Згідно Акту службового розслідування, факт зникнення безвісти військовослужбовця під час захисту Батьківщини є підтвердженим.
Оголошення чоловіка ОСОБА_1 померлим потрібно для призначення та виплата одноразової грошової допомоги в разі загибелі військовослужбовця згідно Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців".
Зважаючи на те, що з моменту зникнення безвісти військовослужбовця ОСОБА_8 пройшло понад шість місяців, заявниця вважає, що існують належні та достатні підстави вважати ОСОБА_8 таким, що загинув під час виконання військового обов`язку по захисту Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2025 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Стрийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою – залишено без задоволення.
Рішення суду в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 – адвокат Катрич Зоряна – Марія Ігорівна.
Зазначає, що суд першої інстанції не врахував пояснення військової частини НОМЕР_1 від 22.11.2025року, де місцем зникнення безвісти ОСОБА_8 було згадано не н.п. Лисівку Покровської міської територіальної громади, а с. Маринівку Новогродівської міської територіальної громади Покровського району Донецькоїобласті, в якій з 30.05.2024 по 03.10.2024 велися бойові дії, а з 04.10.2024 цейнаселений пункт є тимчасово окупованою Російською Федерацією територієюУкраїни.
Вважає, що завдання суду — забезпечити правову визначеність для родини у разі тривалого зникнення в зоні бойових дій і оцінити весь масив доказів, у т.ч. відсутність будь-яких даних про полон після належно ініційованихзапитів. Формальне очікування невизначеного завершення активної фази бойових дійу конкретній місцевості не може блокувати реалізацію мети ст. 46 ЦК України —захист прав та інтересів близьких у ситуації вірогідної смерті.
Просить рішення скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
22 січня 2026 р. від Міністерства оборони надійшов відзив на апеляцій скаргу, в якому останній просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін(Т.2 а.с.129-136)
Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.
Від заявниці ОСОБА_1  та її представника адвоката Катрич Зоряни – Марії Ігорівни, а також заінтересованих осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , Стрийського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерства оборони України надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі. 
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З урахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Сторони мали реальну можливість реалізувати свої процесуальні права з доведенням своєї позиції по справі, у тому числі через можливість брати участь в судовому засідання в режимі відеоконференції або через представника.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "ЮніонАліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність учасників справи, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.
Відмовляючи в задоволенні заяви про оголошення фізичної особи померлою, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гранатометник 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти 04.12.2024 в районі н.п. Лисівка Покровського району Донецької області, що відноситься до Покровської міської територіальної громади Покровського району Донецької області, а активні бойові дії на вказаній території тривають з 23.08.2024 та не припинялись, суд приходить до переконання про передчасність та відповідно і необґрунтованість поданої заяви, а тому така задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
Судом встановлено та вбачається із копії свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_4 , 06.11.1997 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (Т.1 а.с.12, 75).
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровані у селі Сугрів Стрийський район, Львівська область, що підтверджується копіями їх паспортів громадянина України (Т.1 а.с.13-15, 30-32, 76-78, 93-95).
ОСОБА_8 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (Т.1 а.с. 23-28, 86-91).
Згідно копії свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_5 , 08.09.2023 зареєстровано шлюб між ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (Т.1 а.с.170).
Згідно копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 помер ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_14 (Т.1 а.с.183), який є батьком ОСОБА_8 .
Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_15 померла ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_16 (Т.1 а.с.184), яка є матір`ю ОСОБА_8 .
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України №4605/УБД від 14.03.2025 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, солдат ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реквізити документа, що посвідчує особу – НОМЕР_8 , РНОКПП – НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 , дійсно в період з 10.11.2024 по 04.12.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Лисівка, Покровського району Донецької області.
Підстава: журнал бойових дій НОМЕР_10 окремої єгерської бригади (інвентарний №51, розпочатий 01.11.2024, закінчений 30.11.2024 року), наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №322 від 10.11.2024 року (Т.1 а.с.40, 102).
Вказане також підтверджується копією військового квитка Серія НОМЕР_11 , виданого на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т.1 а.с.34-39, 97-101).
Відповідно до витягу з протоколу №1 зсідання комісії оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_17 » Сухопутних військ Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 28.01.2025 року, визнано учасниками бойових дій військовослужбовців Сухопутних військ Збройних сил України, які приймали безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, зокрема солдата ОСОБА_8 (Т.1 а.с.45, 107).
Як видно із копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №322 від 10.11.2024, рядового ОСОБА_8 з 10.11.2024 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (Т.1 а.с.50, 112).
11.12.2024 до ОСОБА_1 надійшло сповіщення №4608 від ІНФОРМАЦІЯ_18 , у якому йдеться про те, що її чоловік – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гранатометник 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти 04.12.2024 року під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини в районі н.п. Лисівка Покровського району Донецької області (Т.1 а.с.29, 92).
Відповідно до витягу із ЄРДР за №12024141130001210, за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - ч.1 ст.115 КК України, 12.12.2024 внесено відомості за зверненням ОСОБА_1 з приводу розшуку її чоловіка солдата ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , гранатометника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , який проходив службу в районі населеного пункту Лисівка, Покровського району Донецької області та 04.12.2024 зник безвісти при захисті Батьківщини під час виконання бойового завдання, згідно сповіщення №242 від 11.12.2024 (Т.1 а.с.44, 106).
Як видно із витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20250219-2698 від 19.02.2025, сформованої Міністерством Внутрішніх Справ України, у такому міститься інформація про ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як зниклого на території бойових дій (під час воєнних дій) (Т.1 а.с.41-42).
Також як видно з витягу з Акту службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2024, в ході службового розслідування встановлено, що 04.12.2024 солдат ОСОБА_8 з групою військовослужбовців перебував на бойовій позиції «Магній» лісосмуга Ведмідь-4 ( MGRS:...) поблизу н.п. Лисівка Покровського району Донецької області. Близько 09:32 год в результаті артилерійського обстрілу та прямого попадання в бліндаж зі сторони противника на бойову позицію, перестав виходити на зв`язок та зник безвісти солдат ОСОБА_8 . Пошукові заходи військовослужбовцями на бойовій позиції, огляд території засобами аеророзвідки позитивного результату не дали.
Спроби проведення пошуків солдата ОСОБА_8 були безуспішні через постійний вогневий вплив противника.
У зв`язку з високою інтенсивністю бойових дій та постійним вогневим впливом противника у вказаному районі перевірити місцевість та провести пошуки солдата ОСОБА_8 немає можливості.
З пояснень оперативного чергового НОМЕР_3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта..., стало відомо, що 04.12.2024 р. перебуваючи на ОКП НОМЕР_3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 весь час спостерігав відеотрансляцію з БпЛА та вів радіообмін з позиціями. О 9:32 год на позицію, де перебував солдат ОСОБА_8 , противник здійснив артилерійський обстріл. По завершенню артилерійського обстрілу по радіозв`язку з позиції ніхто не виходив. Пошукові дій військовослужбовця в районі позиції не дали результатів. Для більш ретельних пошуків було залучено засоби аеророзвідки, проте вони виявились безрезультатними. Солдат ОСОБА_8 зник безвісти. На радіозв`язок військовослужбовець не виходив. На позиціях сусідніх дружніх підрозділів не був помічений.
З пояснень молодшого сержанта..., головного сержанта - командира відділення управління командира батальйону взводу зв`язку НОМЕР_3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , стало відомо, що 04.12.2024 р. солдат ОСОБА_8 з групою військовослужбовців перебував на бойовій позиції «Магній». Вдень противник розпочав артилерійський обстріл позиції. Після закінчення артилерійського обстрілу з сторони противника, було виявлено відсутність солдата ОСОБА_8 . Пошукові дії на позиції, голосові заклики та огляд прилеглої території результату не дав. Солдат ОСОБА_8 зник безвісти.
Гранатометник 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , який прикомандирований до НОМЕР_3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 і знаходиться в оперативному підпорядкуванні 1 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , згідно бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 № 1542 від 22.11.2024 року, солдат ОСОБА_8 визнаний як «безвісно зниклий» від 04.12.2024 року в добовому журналі бойових дій НОМЕР_3 стрілецького батальйону (Ін.№350 т.2 від 30.11.2024 за подію 04.12.2024 року).
Зі сторони командування підрозділу, гранатометник 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_8 , який прикомандирований до НОМЕР_3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 характеризується позитивно, до виконання обов`язків відноситься добросовісно, займаній посаді відповідає.
Викладене дає підстави дійти висновку, що гранатометник 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_8 , який прикомандирований до НОМЕР_3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , з 04.12.2024 року є «безвісно зниклим військовослужбовцем» під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на підставі пункту 2 «Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року №884 (під терміном «безвісно відсутній військовослужбовець» розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби) (Т.1 а.с.47-49, 109-111).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №11346 від 20.12.2024 вирішено:
1.Службове розслідування вважати завершеним.
2.Гранатометника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_8 , який прикомандирований до НОМЕР_3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , з 04.12.2024 року вважати "безвісно зниклим військовослужбовцем" під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони.
3.Начальнику відділення персоналу військової частини НОМЕР_1 у відповідності до пункту 1 розділу 6 наказу Міністра оборони України №280 від 15.09.2022 "Про затвердження "Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України" направити повідомлення про факт зникнення безвісти військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_8 керівнику районного центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання сім`ї (близьких родичів) військовослужбовців.
4.Начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 здійснювати виплату грошового забезпечення безвісно зниклого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_8 членам його сім`ї на підставі пункту 6 "Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року №884 (Т1 а.с.46, 108).
Судом також встановлено, що з метою отримання інформації щодо зниклого безвісти ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адвокат – Катрич З.-М.І. в інтересах заявниці зверталася із відповідними заявами до Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, Об`єднаного Центру з пошуку та звільнення при СБУ Державного підприємства «Український Національний Центр Розбудови Миру», Уповноваженого Верховної Ради, Міжнародного Комітету Червоного Хреста (Т.1 а.с.185-203).
Як вбачається із відповіді від Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України №34.7-зв-8804 від 22.10.2025, то в такому повідомляють, що в об`єднаному центрі наявна інформація про факт зникнення ОСОБА_8 .. Під час взаємодії з органами, які уповноважені на розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, міжнародними організаціями офіційні відомості про місцезнаходження ОСОБА_15 перебування його у полоні держави-агресора тощо на цей час Об`єднаним центром не отримувались (Т.1 а.с.205).
Як видно із відповіді Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини №897214/К-63843/25.42.1.1 від 20.10.2025, останні повідомляють, що запитувана інформація стосовно військовослужбовця ОСОБА_8 в розпорядженні Секретаріату Уповноваженого відсутня, а том не може бути Вам надана (Т.1 а.с.207).
Згідно з відповіді Державного підприємства «Український Національний Центр Розбудови Миру» №08-11/36341 від 29.10.2025, згідно виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, станом на дату формування виписки, в реєстрі наявна інформація про ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в т.ч. Підтвердження про перебування у полоні держави-агресора, відсутня (Т.2 а.с.9).
Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
На цьому також наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
Звернувшись із заявою про визнання ОСОБА_8 померлим, заявниця зазначала, що рішення суду їй необхідне для реалізації права на отримання відповідної грошової компенсації, яка виплачується родинам загиблих військовослужбовців.
Колегія суддів зазначає, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.
Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Аналогічні висновки викладено в постанові КЦС ВС від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Колегія суддів приходить до висновку, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим під час здійснення заходів із захисту Батьківщини, забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
При цьому колегія суддів бере до уваги те, що вказані вище письмові докази не містять жодних суперечностей і надають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 на території (село) Лисівка Покровського району Донецької області, де останній виконував обов`язки військової служби, пов`язані із захистом Батьківщини.
З огляду на обставини, за яких найімовірніше сталася смерть чоловіка заявниці, у заявниці була відсутня як на той час (момент смерті), так і на теперішній час можливість отримати відповідні документи про смерть чоловіка.
Суд першої інстанції не надав належної оцінки наданим ОСОБА_1 доказам, та, як наслідок, дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні її заяви.
Поза увагою суду першої інстанції залишилось і те, що у відповідності норм Конституції України та вищенаведених положень чинного законодавства, забезпечення можливості реалізації та захист прав, свобод та інтересів громадян є одним із головних обов`язків держави, виконання якого не може бути вибірковим.
Судове рішення, яке підтверджує факт смерті відсутньої особи шляхом оголошення її померлою, з моменту набрання законної сили є підставою для припинення право суб`єктності такої фізичної особи.
На підставі вказаного рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану видається свідоцтво про смерть особи. Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України), утриманцям призначається пенсія або інші виплати, передбачені законом, шлюб припиняється (ст. 104 СК України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (ст. 248 ЦК України).
Держава повинна захищати та сприяти реалізації законних прав, свобод та інтересів всіх своїх громадян.
Правом, яке держава має захищати та забезпечувати можливість для його реалізації, в даному випадку є право ОСОБА_1 , як громадянки України та дружини, на оголошення її чоловіка померлим, що, у свою чергу, стане підставою для реалізації нею інших своїх прав та обов`язків, пов`язаних зі смертю чоловіка, зокрема, спадкування, отримання відповідної допомоги (виплати), тощо.
Натомість, реалізація вказаних прав в позасудовому порядку наразі неможлива з об`єктивних причин - відсутності у заявниці документів, передбачених чинним законодавством України, які посвідчують факт смерті особи і дозволяють здійснити державну реєстрацію смерті особи відповідним територіальним органом ДРАЦС України.
Оскільки в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_8 пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю, під час виконання бойового завдання, дані про те, що він знаходиться у полоні – відсутні, колегія суддів вважає що наявні підстави для застосування до спірних правовідносин ч 2 ст.46 ЦК України та оголошення ОСОБА_15 померлим до спливу двох років від дня закінчення бойових дій.
Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України головним обов`язком держави є утвердження та забезпечення прав і свобод людини; забезпечення прав і свобод, крім усього іншого, потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року № 22-рп/2004).
У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини застосовує певні критерії до аналізу якості закону, зазначаючи, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі (рішення у справі "Санді Таймс" проти Сполученого Королівства" від 26 квітня 1979 року).
Згідно до позиції Європейського суду у справі "Станєв проти Болгарії" (Stanev v. Bulgaria), заява № 36760/06, право на справедливий суд за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що обставини цієї справи пов`язані із загибеллю особи під час захисту України. За таких умов держава, здійснюючи правосуддя через суд, повинна забезпечити родині загиблого належну правову визначеність та ефективний судовий захист, не допускаючи ситуації, коли суто формальне застосування норм права позбавляє особу можливості реалізувати свої законні права.
Правосуддя у демократичній державі покликане не лише формально застосовувати норми закону, а й забезпечувати справедливий результат, який відповідає принципам верховенства права.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що в силу вимог ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог з наведених апеляційним судом підстав.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин,що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Катрич Зоряни – Марії Ігорівни - задовольнити.
Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2025 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Стрийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою – задовольнити
Оголосити померлим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження село Сугрів Жидачівського району Львівської області, місце реєстрації АДРЕСА_1 , який загинув під час здійснення заходів із захисту Батьківщини, забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
Днем смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Місцем смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати населений пункт (село) Лисівка Покровського району Донецької області, Україна.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 06 квітня 2026 року.

Головуючий:      Ванівський О.М.

Судді:       Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.