ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/1940/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
Стислий зміст позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягають у неналежному розгляді інформаційного запиту ОСОБА_1 від 14.02.2026 року, який проявився у порушенні встановленого частиною першою статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» строку надання відповіді, а також у наданні відповіді № 15/1136 від 23.02.2026 року, яка не містить відповіді по суті пунктів 1- 5 зазначеного інформаційного запиту;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 14.02.2026 року та надати відповідь по суті у послідовності пунктів 1- 5 запиту у строк і порядку, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з метою забезпечення безперервності правового статусу 21.01.2026 позивач подав через ЦНАП заяву про продовження відстрочки з повним пакетом документів. 10.02.2026 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з електронним зверненням у порядку Закону України «Про звернення громадян» щодо результатів розгляду заяви. Оскільки жодної відповіді /інформації, рішення або будь-якого офіційного повідомлення за заявами від 21.01.2026 (поданою через ЦНАП) та від 10.02.2026 (поданою в порядку Закону України «Про звернення громадян») позивач не отримав, 14.02.2026 він додатково звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із інформаційним запитом відповідно до статей 3, 5, 10, 13, 19, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI). Інформаційний запит від 14.02.2026 року був направлений в електронній формі з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_4 на офіційну електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 - ІНФОРМАЦІЯ_5 Запит був підписаний кваліфікованим електронним підписом та містив додатки. Станом на день звернення до суду з цим адміністративним позовом відповідь на інформаційний запит від 14.02.2026 позивач не отримав. Водночас після подання позову та відкриття провадження у справі відповідачем було надано лист № 15/1136 від 23.02.2026, зміст якого свідчить про те, що відповідь на інформаційний запит фактично була надана вже після звернення позивача до суду та не містить запитуваної інформації по суті поставлених у запиті питань, що і стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

2. Стислий зміст заперечень відповідача
У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечував проти позовних вимог, зазначаючи, що до ІНФОРМАЦІЯ_3 22.01.2026 надійшла з ЦНАПУ заява 20260122-305055 щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та 23.01.2026 було розписано начальником виконавцю.Так, як позивач подав пакет документів 22.01.2026 на новий розгляд , то на той час він ще мав діючу відстрочку до 03.02.2026 і тому комісія не розглядає вже діючі відстрочки. 27.01.2026 вих.№15/562/1 позивачу було направлено повідомлення про відмову в наданні відстрочки, так як заяви на відстрочку через ЦНАП розглядаються комісією при ТЦК та СП протягом 7-ми календарних днів з дати надходження документів. На той час позивач мав діючу відстрочку. Не отримавши підтвердження в РЕЗЕРВ+ позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з офіційним запитом в порядку Закону України "Про звернення громадян», який отримано та зареєстровано за вх. № Г-13 від 18.02.2026. Позивач не отримавши відповіді на свій запит відповідно до Закону України «Про звернення громадян», 14.02.26 додатково звертається до ІНФОРМАЦІЯ_3 з інформаційним запитом відповідно до статей 3, 5, 10, 13, 19, 20 Закону України ««Про доступ до публічної інформації». Суть запиту позивача про надання інформації зводиться до прохання надати інформацію, що стосується особисто його (персональні дані), а не дані щодо публічної інформації . Тому запитувана інформація скоріше за своїм змістом є зверненням, повинна і буде розглянута в строки відповідно до Закону України «Про звернення громадян». 23.02.2026 на звернення позивача в порядку Закону України «Про звернення громадян» надіслано йому відповідь за вих.№15/1136. 

3. Процесуальні дії по справі
Ухвалою суду від 02.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 440/1940/26, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 10.03.2026 заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову у справі № 440/1940/26 прийнято до розгляду та приєднано до матеріалів справи, продовжено розгляд справи за наступними позовними вимогами:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягають у неналежному розгляді інформаційного запиту ОСОБА_1 від 14.02.2026 року, який проявився у порушенні встановленого частиною першою статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» строку надання відповіді, а також у наданні відповіді № 15/1136 від 23.02.2026 року, яка не містить відповіді по суті пунктів 1- 5 зазначеного інформаційного запиту;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 14.02.2026 року та надати відповідь по суті у послідовності пунктів 1- 5 запиту у строк і порядку, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.
14.02.2026 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із інформаційним запитом відповідно до статей 3, 5, 10, 13, 14, 19, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI). Інформаційний запит від 14.02.2026 був направлений в електронній формі з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_4 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 Запит був підписаний кваліфікованим електронним підписом та містив додатки, а саме: скановані копії документів, що підтверджують подання заяви через ЦНАП; копію звернення від 10.02.2026; скріншоти з мобільного додатку «Резерв+»; файл із підтвердженням перевірки КЕП (Validation Report); текст самого інформаційного запиту, що підтверджується скрішнотом з електронної пошти позивача щодо вкладення до електронного листа від 14.02.2026.
У поданому інформаційному запиті від 14.02.2026 було викладено п`ять окремих пунктів із відповідними підпунктами, щодо кожного з яких позивач просив відповідача надати інформацію:
"1. Щодо заяви від 10.02.2026 року (електронне звернення в порядку Закону України «Про звернення громадян» щодо повідомлення результатів розгляду заяви про надання відстрочки від призову під час мобілізації, направлене 10.02.2026 року з e- mail: ІНФОРМАЦІЯ_4 на офіційну електронну адресу розпорядника: myrgorod_rtck@post.mil.gov.ua):
1.1. Вхідний реєстраційний номер у журналі вхідної кореспонденції. 1.2. Дату та час фактичної реєстрації. 1.3. П.І.Б. та посаду посадової особи, яка здійснила реєстрацію. 1.4. Інформацію про поточний етап розгляду заяви. 1.5. П.І.Б. відповідальної особи, її службовий телефон та службову електронну адресу. 1.6.Надати копію роздруківки (витягу) з офіційної електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 10.02.2026 по 13.02.2026 року, що підтверджує факт отримання мого електронного звернення, надісланого з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_4 на офіційну електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 , із зазначенням дати та часу надходження відповідного електронного повідомлення. 1.7. Копію зареєстрованої заяви (мого електронного звернення ) від 10.02.2026 року з усіма резолюціями та службовими відмітками. 
2. Щодо заяви, поданої через ЦНАП 22.01.2026 року (реєстраційний номер 20260122-305055): 2.1. Вхідний реєстраційний номер у журналі вхідної кореспонденції ІНФОРМАЦІЯ_3 . 2.2. Дату фактичної реєстрації у ІНФОРМАЦІЯ_6 . 2.3. П.І.Б посадової особи, яка здійснила реєстрацію. 
3. Щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру «Оберіг»: 3.1. Чи внесено відомості за заявою від 22.01.2026 до реєстру «Оберіг» оператором ІНФОРМАЦІЯ_3 ? 3.2. Дату внесення (за наявності). 3.3. П.І.Б. посадової особи оператора ІНФОРМАЦІЯ_3 , який здійснив внесення. 3.4. У разі невнесення - причини та правові підстави невнесення. 
4. Щодо результатів розгляду заяви від 22.01.2026 року: 4.1. Чи надано відстрочку - із зазначенням строку дії, правових підстав та реквізитів рішення або 4.2. Чи відмовлено? - із зазначенням конкретних мотивів, норм законодавства та реквізитів рішення. 
5. Щодо прийнятого рішення (за наявності) за результатом розгляду моєї заяви від 22.01.2026 року: 5.1.Дату прийняття рішення. 5.2.Форму рішення (протокол, рішення комісії тощо).5.3. Належним чином оформлений витяг з рішення або копію документа, що стосується особисто позивача." 
Відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.
Сторонами не надано доказів надсилання/надходження позивачеві повідомлення в електронній формі від адресата про одержання інформаційного запиту від 14.02.2026. При цьому, відповідач не заперечує отримання інформаційного запиту позивача від 14.02.2026, про що зазначає у відзиві. Доказів на підтвердження його отримання та відповідної дати такого отримання відповідач суду не надав.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
24.02.2026 на електронну адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_4 від відповідача надійшов електронний лист із назвою "Відповідь на заяву", до якої було додано скановану копію відповіді від відповідача від 23.02.2026 № 15/1136, яка підписана ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 наступного змісту:
"На Ваш запит повідомляю, що Ви подали заяву на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період 22.01.2026 року, на той момент вона була діюча до 03.02.2026 року. Діючі відстрочки повторному розгляду не підлягають.
Заява на відстрочку через ЦНАП розглядається комісією при ТЦК та СП протягом 7 календарних днів з дати надходження документу. Цей процес регулюється Постановою КМУ №560 (пункт 60), яка регламентує порядок призову під час військового стану".
Відповідач не надав суду доказів направлення відповіді від 23.02.2026 № 15/1136 позивачу.
Позивач вважає, що відповідь на інформаційний запит була надана з порушенням строку для надання відповіді, та не містить запитуваної інформації фактично по суті поставлених у запиті питань, що і стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. 
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України від 13.01.2011 №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (надалі - Закон №2939-VI).
Статтею 1 Закону №2939-VI визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
У силу пункту 1 частини першої статті 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Пункт 1 частини першої статті 13 Закону №2939-VI відносить до розпорядників інформації для цілей цього Закону суб`єктів владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію (пункт 6 частини першої статті 14 Закону №2939-VI). 
Згідно з частиною першою статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Частиною першою статті 20 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.
У силу частини третьої статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
За змістом частин першої, третьої статті 23 Закону №2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ
Оцінюючи повідомлені учасниками справи обставини, суд виходить з такого. 
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Аналіз норми частини другої статті 19 Конституції України дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". 
Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів. Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Суд встановив, що 14.02.2026 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із інформаційним запитом відповідно до статей 3, 5, 10, 13, 14, 19, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI). Інформаційний запит від 14.02.2026 був направлений в електронній формі з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_4 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 Запит був підписаний кваліфікованим електронним підписом та містив додатки, а саме: скановані копії документів, що підтверджують подання заяви через ЦНАП; копію звернення від 10.02.2026; скріншоти з мобільного додатку «Резерв+»; файл із підтвердженням перевірки КЕП (Validation Report); текст самого інформаційного запиту, що підтверджується скрішнотом з електронної пошти позивача щодо вкладення до електронного листа від 14.02.2026.
У поданому інформаційному запиті від 14.02.2026 було викладено п`ять окремих пунктів із відповідними підпунктами, щодо кожного з яких позивач просив відповідача надати інформацію:
"1. Щодо заяви від 10.02.2026 року (електронне звернення в порядку Закону України «Про звернення громадян» щодо повідомлення результатів розгляду заяви про надання відстрочки від призову під час мобілізації, направлене 10.02.2026 року з e- mail: igorbdollar@gmail.com на офіційну електронну адресу розпорядника: myrgorod_rtck@post.mil.gov.ua):
1.1. Вхідний реєстраційний номер у журналі вхідної кореспонденції. 1.2. Дату та час фактичної реєстрації. 1.3. П.І.Б. та посаду посадової особи, яка здійснила реєстрацію. 1.4. Інформацію про поточний етап розгляду заяви. 1.5. П.І.Б. відповідальної особи, її службовий телефон та службову електронну адресу. 1.6.Надати копію роздруківки (витягу) з офіційної електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 10.02.2026 по 13.02.2026 року, що підтверджує факт отримання мого електронного звернення, надісланого з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_4 на офіційну електронну адресу myrgorod_rtck@post.mil.gov.ua, із зазначенням дати та часу надходження відповідного електронного повідомлення. 1.7. Копію зареєстрованої заяви (мого електронного звернення ) від 10.02.2026 року з усіма резолюціями та службовими відмітками. 
2. Щодо заяви, поданої через ЦНАП 22.01.2026 року (реєстраційний номер 20260122-305055): 2.1. Вхідний реєстраційний номер у журналі вхідної кореспонденції ІНФОРМАЦІЯ_3 . 2.2. Дату фактичної реєстрації у ІНФОРМАЦІЯ_6 . 2.3. П.І.Б посадової особи, яка здійснила реєстрацію. 
3. Щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру «Оберіг»: 3.1. Чи внесено відомості за заявою від 22.01.2026 до реєстру «Оберіг» оператором ІНФОРМАЦІЯ_3 ? 3.2. Дату внесення (за наявності). 3.3. П.І.Б. посадової особи оператора ІНФОРМАЦІЯ_3 , який здійснив внесення. 3.4. У разі невнесення - причини та правові підстави невнесення. 
4. Щодо результатів розгляду заяви від 22.01.2026 року: 4.1. Чи надано відстрочку - із зазначенням строку дії, правових підстав та реквізитів рішення або 4.2. Чи відмовлено? - із зазначенням конкретних мотивів, норм законодавства та реквізитів рішення. 
5. Щодо прийнятого рішення (за наявності) за результатом розгляду моєї заяви від 22.01.2026 року: 5.1.Дату прийняття рішення. 5.2.Форму рішення (протокол, рішення комісії тощо).5.3. Належним чином оформлений витяг з рішення або копію документа, що стосується особисто позивача." 
Відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.
Сторонами не надано доказів надсилання/надходження позивачеві повідомлення в електронній формі від адресата про одержання інформаційного запиту від 14.02.2026. При цьому, відповідач не заперечує отримання інформаційного запиту позивача від 14.02.2026, про що зазначає у відзиві. Доказів на підтвердження його отримання та відповідної дати такого отримання відповідач суду не надав.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. 
Отже, встановити точну дату отримання відповідачем інформаційного запиту позивача суду видається неможливим.
При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч.ч.1,4 ст. 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
14.02.2026 (день направлення запиту) був вихідним днем, 15.02.2026 був вихідним днем, 16.02.2026 - перший робочий день. За умови отримання відповідачем запиту позивача 14.02.2026, відповідач мав надати позивачу відповідь на запит або повідомлення про продовження розгляду запиту до 21.02.2026.
Повідомлень про продовження розгляду матеріали справи не містять.
Проте, 24.02.2026 на електронну адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_4 від відповідача надійшов електронний лист із назвою "Відповідь на заяву", до якої додана копія відповіді від відповідача від 23.02.2026 № 15/1136, яка підписана ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 наступного змісту:
"На Ваш запит повідомляю, що Ви подали заяву на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період 22.01,2026 року, на той момент вона була діюча до 03.02.2026 року. Діючі відстрочки повторному розгляду не підлягають.
Заява на відстрочку через ЦНАП розглядається комісією при ТЦК та СП протягом 7 календарних днів з дати надходження документу. Цей процес регулюється Постановою КМУ №560 (пункт 60), яка регламентує порядок призову під час військового стану".
Відповідач не надав суду доказів направлення відповіді від 23.02.2026 № 15/1136 позивачу щодо розгляду всіх питань, які зазначені у запиті.
Отже, за вказаних обставин - відсутності доказів щодо отримання запиту позивача від 14.02.2026 (за відсутності заперечень щодо його отримання) та щодо доказів направлення відповіді від 23.02.2026 № 15/1136 позивачу, суд приходить до висновку про порушення відповідачем положень ч.ч.1,4 ст. 20 Закону №2939-VI.
Окрім того, суд зауважує, що запит відповідача від 14.02.2026 був саме запитом на інформацію, відповідає вимогам ст. 19 Закону №2939-VI. Проте, відповідач стверджує, що суть запиту позивача про надання інформації зводиться до прохання надати інформацію, що стосується особисто його (персональні дані), а не дані щодо публічної інформації. Тому запитувана інформація скоріше за своїм змістом є зверненням, повинна і буде розглянута в строки відповідно до Закону України «Про звернення громадян». 
Суд звертає увагу, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (частина перша статті 19 Закону № 2939-VI). Заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством України їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - це письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (частина третя статті 3 Закону № 393/96-ВР).
У своїй постанові від 2 лютого 2022 року у справі № 9901/390/21 ВП ВС зробила висновки про те, що право на звернення та право на доступ до публічної інформації тісно пов`язані між собою. Право на звернення - це викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (стаття 3 Закону № 393/96-ВР) до суб`єктів владних повноважень, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації.
Як запит на інформацію розуміють прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (стаття 19 Закону № 2939-VI). Тобто мова йде про раніше створену інформацію, якою володіє розпорядник. Для відповіді на інформаційний запит розпорядник інформації не повинен створювати нову інформацію, готувати аналітику, надавати роз`яснення тощо. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти (пункт 1 частини першої статті 22 Закону № 2939-VI). Визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях (тобто відповідає критеріям «відображеності та задокументованості») і знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.
У відзиві відповідач серед іншого вказав, що 23.02.2026 на звернення позивача в порядку Закону України «Про звернення громадян» надіслано йому відповідь за вих.№15/1136. При цьому у змісті даної відповіді зазначено "На Ваш запит...". Окрім того, станом на 23.02.2026 відповідачем вже були прийняті рішення по заяві позивача про надання відстрочки від 22.01.2026, також відповідачем не заперечується отримання звернення позивача від 10.02.2026, про яке також запитувалось позивачем у його інформаційному запиті від 14.02.2026. Отже, мова йшла про раніше створену інформацію, якою володіє розпорядник - відповідач. 
Для відповіді на інформаційний запит позивача від 14.02.2026 розпорядник інформації не повинен створювати нову інформацію, готувати аналітику, надавати роз`яснення.
Суд звертає увагу, що у відповіді від 23.02.2026 №15/1136 відповідач фактично надав відповідь лише на питання позивача із запиту від 14.02.2026 щодо стану розгляду заяви від 22.01.2026 - чи надано позивачу відстрочку чи ні. На усі інші питання та вимоги про надання копій документів відповідач відповіді не надав. При цьому не було зазначено підстави для відмови у наданні такої інформації відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації». 
Отже, відповідачем несвоєчасно надано позивачу неточну та неповну інформацію, яку він просив надати відповідача як розпорядника публічної інформації у своєму запиті від 14.02.2026.
Суд вважає, що такий запит повинен розглянути по суті відповідач фактично та реально і повинен розглянути всі питання, які містяться у запиті позивача на інформацію.
Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно розгляду запиту на інформацію ОСОБА_1 від 14.02.2026, шляхом надання відповіді, оформленої листом від 23.02.2026 №15/1136, внаслідок ненадання публічної інформації ОСОБА_1 по суті всіх поставлених питань у запиті на інформацію від 14.02.2026 та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 від 14.02.2026, з урахуванням висновків суду. 
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Таким чином, при задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1064,96 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду запиту на інформацію ОСОБА_1 від 14.02.2026, шляхом надання відповіді, оформленої листом від 23.02.2026 №15/1136, внаслідок ненадання публічної інформації ОСОБА_1 по суті всіх поставлених питань у запиті на інформацію від 14.02.2026.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 від 14.02.2026, з урахуванням висновків суду.
У іншій частині вимог відмовити. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В.І. Бевза