Справа № 947/10756/26
Провадження № 1-кп/947/847/26
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2026 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді – ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з – ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 12026162480000298 від 24.02.2026 року у відношенні: 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого в порядку ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, – 

ВСТАНОВИВ:

24.02.2026 року о 13 годині 32 хвилини ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «House», що належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», який розташований за адресою: м. Одеса, просп. Небесної Сотні, 2, де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна, в якості предмета свого злочинного посягання визначив майно, що належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами), впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає і не усвідомлює їх зміст, ОСОБА_4 , таємно викрав зі стелажів у торговельній залі магазину «House», що належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» майно, а саме: светр чоловічий чорного кольору артикул 046JP-99X-XL, розміру XL, вартістю 1359 гривень 20 копійок, светр чоловічий чорного кольору з артикулом 046JP-99X-L, розміру L, вартістю 1359 гривень 20 копійок, штани чоловічі чорного кольору з артикулом 047JP-99X-XL, розміру XL вартістю 1039 гривень 20 копійок, які сховав в пакет, що був у його руках.
Після чого, ОСОБА_4 , не розрахувавшись за вищевказаний товар, пройшов торговельну залу та лінію контролю магазину «House», та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, тим самим, спричинивши ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» майнову шкоду на загальну суму 3757 гривень 60 копійок.
Окрім цього, що 24.02.2026 року о 13 годині 45 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «SinSay», що належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», який розташований за адресою: м. Одеса, просп. Небесної Сотні, 2, де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна, в якості предмета свого злочинного посягання визначив майно, що належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами), впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає і не усвідомлює їх зміст, ОСОБА_4 , таємно викрав зі стелажів у торговельній залі магазину «SinSay», що належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» майно, а саме: штани чоловічі чорного кольору з артикулом 266HR-99X-34, розміру 34, вартістю 559 гривень 20 копійок, куртка чоловіча кольору хакі з артикулом 204ЕМ-79X-XXL, розміру XXL, вартістю 1039 гривень 20 копійок, штани чоловічі чорного кольору з артикулом 570HL-99X-XS, розміру XS, вартістю 879 гривень 20 копійок, светр чоловічий чорного кольору з артикулом 490HL-99X-XXXL, розміру XXXL, вартістю 719 гривень 20 копійок, труси дитячі (набір) з артикулом 567DS-HCL-U12, вартістю 495 гривень 20 копійок, які сховав в пакет, що був у його руках.
Після чого, ОСОБА_4 , не розрахувавшись за вищевказаний товар, пройшов торговельну залу та лінію контролю магазину «SinSay», та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, тим самим, спричинивши ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» майнову шкоду на загальну суму 3692 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_4  вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками – таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4  свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Просив суд врахувати його щире каяття, позитивну характеристику при вирішенні питання про міру покарання.
У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Беручи до уваги, що обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та не заперечував фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, суд, керуючись положеннями частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, після з`ясування думки всіх учасників судового провадження, дійшов висновку про можливість обмеження обсягу дослідження доказів.
Суд роз`яснив сторонам кримінального провадження зміст зазначеної норми закону, відповідно до якої, у разі визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину та за наявності згоди сторін, суд має право не досліджувати ті докази, що стосуються фактичних обставин справи, якщо вони ніким не оспорюються, за умови, що таке обмеження не суперечить завданням кримінального провадження, визначеним статтею 2 КПК України.
Під час судового розгляду суд з`ясував, що учасники процесу не заперечують проти застосування вказаної процедури, погоджуються з тим, що фактичні обставини події встановлені достатньо повно, а визнання обвинуваченим вини не викликає сумнівів у його добровільності та усвідомленості. У зв`язку з цим суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, окрім допиту самого обвинуваченого та вивчення матеріалів, що характеризують його особу, оскільки зазначені обставини не є спірними та підтверджуються сукупністю доказів, наявних у матеріалах кримінального провадження.
Суд окремо роз`яснив обвинуваченому правові наслідки застосування положень частини третьої статті 349 КПК України, а саме – що в такому випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції, оскільки вони визнаються такими, що не підлягають подальшому перегляду. Обвинувачений підтвердив, що зазначене йому зрозуміло, і наполягав на розгляді справи у скороченому порядку.
Таким чином, дотримавшись вимог кримінального процесуального закону, суд дійшов висновку, що обмеження обсягу дослідження доказів не порушує прав сторін, відповідає принципам безпосередності, змагальності та диспозитивності судового розгляду, закріпленим у статтях 22, 23, 26 КПК України, та спрямоване на забезпечення розумних строків судового провадження відповідно до статті 28 КПК України.
На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4  у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками – таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану – доведена у повному обсязі.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4  суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 174, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити показання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 та пункту 2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: Електронні носії інформації, на яких зафіксовано хід та результати слідчих (розшукових) та процесуальних дій – зберігати в матеріалах кримінально провадження.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси                     ОСОБА_1