ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" березня 2026 р. справа №640/20056/19
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автогруп" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Державної податкової служби України, Державної фіскальної служби України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, 

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Автогруп" (далі, також - позивач, ТОВ "Автогруп", Товариство) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі, також – відповідач 1, ГУ ДФС у м. Києві), Державної податкової служби України (далі, також – відповідач 2, ДПС України), Державної фіскальної служби України (далі, також – відповідач 3, ДФС України) в якому просило: 
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС у м. Києві від 27.08.2019 №1261051/37371292 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №16 від 31.07.2019, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОГРУП";
- зобов?язати Державну податкову службу України та Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №16 від 31.07.2019, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОГРУП" датою її направлення до ЄРПН - 15.08.2019.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ТОВ "Автогруп" та ПІІ "Автоінвестстрой-Черкаси" (Суборендар) укладено договір №САН/АГ-07 від 31.05.2019 про надання в суборенду нежитлового приміщення площею 392,7 кв. м. , що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 60/2. ТОВ "Автогруп" наголошує, що на виконання вимог Податкового кодексу України (далі, також – ПК України) останнім складено податкову накладну №16 від 31.07.2019 на суму 188 496,00 грн, в тому числі ПДВ 31 416,0 грн та 15.08.2019 засобами електронного зв?язку направлено її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі, також - ЄРПН). Однак, як зазначає позивач, 15.08.2019 останнім отримано повідомлення про зупинення реєстрації податкової накладної, в якому було зазначено: "Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 31.07.2019 №l6 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних". Товариство наголошує, що надало пояснення та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. Водночас, рішенням комісії Головного управління ДФС у м. Києві №1261050/37371292 від 27.08.2019 (далі, також – оскаржуване рішення) відмовлено у реєстрації ПН №16 від 31.07.2019 з мотивів ненадання платником податків таких додаткових документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.
При цьому, ТОВ "Автогруп" наголошує, що в оскаржуваному рішенні не зазначено вид первинного документу, відсутність якого завадила відповідачу 1 прийняти рішення про реєстрацію ПН. На переконання Товариства, останнім подано повний об`єм необхідних документів, однак, відповідачем 1 без обґрунтування та підстав прийнято оскаржуване рішення.
Додатково позивач звертає увагу, що в квитанції про зупинення реєстрації ПН має бути чітко вказано вид критерію, передбаченого підпунктом 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку (далі, також – Критерії), при цьому в квитанції від 15.08.2019 не зазначено, за яким саме критерієм позивача було віднесено до ризикових платників податків.
З огляду на викладене, вважаючи протиправним рішення ГУ ДФС у м. Києві від 27.08.2019 року №1261051/37371292 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №16 від 31.07.2019, складеної ТОВ "Автогруп", позивач, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з цією позовною заявою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.1-2).
Відповідач 1 скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов до Окружного адміністративного суду міста Києва 02.12.2019 (а.с.50-54). ГУ ДФС у м. Києві вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідач 3 також скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов до Окружного адміністративного суду міста Києва 02.12.2019 (а.с.56-60). ДФС України з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Від ТОВ "Автогруп", 10.12.2019, засобами поштового зв`язку, надійшла відповідь на відзиви ГУ ДФС у м. Києві та ДФС України від 09.12.2019 (а.с.62-73). Позивач переконаний, що відзиви відповідача 1 та відповідача 3 жодним чином не спростовують доводів викладених у позовній заяві щодо неправомірності відмови у реєстрації ПН №16 від 31.07.2019. Також, Товариство наголошує, що відповідач 1 та відповідач 3 у відзивах на позовну заяву так і не зазначили, які саме документи не було надано позивачем у повідомленні від 21.08.2019 №17, що стало причиною для відмови у реєстрації ПН №16 від 31.07.2019 в ЄРПН.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2020 №399 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ", в порядку пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу №640/20056/19 передано на повторний автоматизований розподіл справ між суддями (а.с.77).
У відповідності до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 29.09.2020, адміністративна справа №640/20056/19 передана на розгляд головуючої судді Добрівської Н.А. (а.с.78).
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.11.2020 адміністративну справу №640/20056/19 прийнято до провадження, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) (а.с.79-80).
У подальшому Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-IX (далі, також – Закон№ 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до положень абзаців другого-четвертого пункту 2 розділу ІІ Закону №2825-IX до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту.
Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно-правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі, також – Порядок №399).
На виконання положень Закону №2825-IX та відповідно до Порядку №399 справу №640/20056/19 передано на розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.04.2025 адміністративну справу №640/20056/19 прийнято до судового розгляду. Постановлено розгляд справи розпочати спочатку та здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. (а.с.86-50).
Пунктом 2 резолютивної частини коментованої ухвали суду допущено процесуальне правонаступництво, шляхом заміни відповідачів - Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (код ЄДРПОУ – 39439980) та Державної фіскальної служби України (код ЄДРПОУ – 39292197) на їх правонаступників - Головне управління ДПС в м. Києві (код ЄДРПОУ ВП - 44116011, адреса: вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, 04116) та Державну податкову службу України (код ЄДРПОУ - 43005393, адреса: Львівська площа, буд.8 м.Київ, 04053), відповідно.
Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (далі, також – ГУ ДПС у м. Києві) 30.05.2025 сформувало у підсистемі "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи відзив на позовну заяву (а.с.95-104). 
За доводами ГУ ДПС у м. Києві, квитанція яку отримав позивач відповідає вимогам чинного законодавства, а тому рішення комісії контролюючого органу є правомірним, оскільки квитанція має передбачену форму та формується автоматизованою системою, в свою чергу платнику надається перелік документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 (далі, також – Порядок №520), а саме пункту 5, де платник податку може подивитися, які документи потрібні для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної. ГУ ДПС у м. Києві наголошує, що позивач відповідно до пункту 4 Порядку №520 подав повідомлення про подання пояснень, однак з наданих позивачем копій документів неможливо встановити реальність здійсненої господарської операції, що відображена в спірній податковій накладній. Таким чином, за результатами розгляду наданих пояснень та копій підтверджуючих документів від позивача комісією ГУ ДФС у м. Києві було прийнято рішення №1261051/37371292 від 27.08.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 31.07.2019 з підстав ненаданням платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.
ДПС України також скористалася правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи 30.05.2025 (а.с.105-111). На переконання ДПС України, позивачем не було надано обґрунтованих доводів щодо порушення його прав та законних інтересів зі сторони органів податкової служби та неправомірності дій останніх, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог. Відповідач 2 вважає, що у квитанції вказано конкретні підстави не прийняття податкових накладних, проте позивачем ні до податкового орган, а ні до суду першої інстанції не було надано доказів, які б підтвердили реальність здійснення господарської операції.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності позовну заяву, відзиви на позов, відповідь на відзив та докази, наявні в матеріалах цієї адміністративної справи, встановив такі обставини.
Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search), ТОВ "Автогруп" зареєстроване 28.10.2010. Видами діяльності зазначеної юридичної особи є: 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (основний); 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автоматичних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 66.22 Діяльність страхових агентів і брокерів; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с.42-45).
Між іноземним підприємством "Черномор" з однієї сторони (орендодавець) та ТОВ "Автогруп" з іншої сторони (орендар), укладено договір оренди нерухомого майна №Ч/А005-13 від 31.05.2019 (далі, також– Договір оренди), відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування нерухоме майно: нежитлове приміщення площею 392,7 кв. м. , що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 60/2, з метою використання в своїй господарській діяльності (а.с.25-27). 
Згідно з Актом прийняття-передачі нерухомого майна від 01.06.2019 до договору оренди нерухомого майна №Ч/А005-13 від 31.05.2019 орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове платне користування нерухоме майно: нежитлове приміщення площею 392,7 кв. м. , що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 60/2 (а.с.28).
Також, між ТОВ "Автогруп" з одного боку (орендар) та Підприєством з іноземними інвестиціями "Автомобільне товариство автоінвестрой – Черкаси" з іншого боку (суборендар) укладено Договір суборенди нерухомого майна №САН/АГ-07 від 31.05.2019 (далі, також –Договір суборенди). Згідно з пунктом 1.1 Договору суборенди орендар передає, а суборендар приймає в термінове користування нерухоме майно: нежитлового приміщення площею 392,7 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 60/2, з метою його використання суборендарем у власній господарській діяльності (а.с.21-23).
У відповідності до акту прийняття-передачі нерухомого майна від 01.06.2019 до Договору суборенди нерухомого майна № САН/АГ-07 від 31.05.2019, орендар передав, а суборендар прийняв нерухоме майно: нежитлове приміщення площею 392,7 кв. м. , що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 60/2, з метою його використання суборендарем у власній господарській діяльності (а.с.24).
Як свідчить Акт надання послуг №6 від 31.07.2019 на підставі Договору суборенди № САН/АГ-07 від 31.05.2019 ТОВ "Автогруп" надано послугу з суборенди нежитлового приміщення за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 60/2, а суборендарем сплачено за надання послуг за червень 2019 року - 94 248,00 грн, та за липень 2019 року - 94 248,00 грн, загальна сума - 188 496,00 грн, у тому числі ПДВ 31 416,00 грн (а.с.29).
У зв`язку з вказаною подією ТОВ "Автогруп" оформлено податкову накладну від 31.07.2019 №16 та 15.08.2019 направлено для реєстрації в ЄРПН, щодо послуги суборенди нежитлового приміщення за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 60/2: 
- за червень 2019 року ціна послуги – 78 540,00 грн, ПДВ – 15 708,00 грн; 
- за липень 2019 року ціна послуги – 78 540,00 грн, ПДВ – 15 708,00 грн (а.с.12-13).
Однак, позивачем 15.08.2019 отримано квитанцію, відповідно до якої податкову накладну від 31.07.2019 №16 прийнято, реєстрація зупинена (а.с.14). Вказано, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 31.07.2019 №16 в ЄРПН зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивачем щодо зупинення реєстрації податкової накладної від 31.07.2019 №16 надано 21.08.2019 пояснення (а.с.34) та долучено в підтвердження господарської операції додатки (а.с.35-41).
Рішенням комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в реєстрації ГУ ДФС у м. Києві від 27.08.2019 №1261051/37371292 (а.с.15-16) відмовлено у реєстрації ПН у зв`язку із ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарі/послуг, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; зберігання і транспортування розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.
Позивачем було подано скаргу на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних 05.09.2019 (а.с.17).
Рішенням за результатами розгляду скарги на рішення комісії регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 11.09.2019 №37281/37371292/2, залишено скаргу без задоволення та рішення регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін (а.с.19).
Вважаючи протиправним рішення ГУ ДФС у м. Києві від 27.08.2019 року №1261051/37371292 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №16 від 31.07.2019, складеної ТОВ "Автогруп", позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено у Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341) (далі, також - Порядок №1246).
Пунктом 5 Порядку №1246 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.
Відповідно до пункту 12 Порядку №1246 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема щодо наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.
Згідно з пунктом 201.16 статті 201 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117, що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин (далі, також - Порядок №117), передбачено, що податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Відповідно до пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.
ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
На час виникнення спірних правовідносин критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій були визначені у листі ДФС від 21.03.2018 №959/99-99-07-18.
Відповідно до пункту 1.6 листа ДФС від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:
- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);
- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;
- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);
- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;
- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;
- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);
- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.
Пунктом 12 Порядку №117 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Відповідно до пункту 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Згідно з пунктом 14 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Пунктами 18-21 Порядку №117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. 
Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). 
Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. 
Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
З системного аналізу викладених положень податкового законодавства слідує, що реєстрації податкової накладної, як обов`язковій умові для віднесення покупцем товарів/послуг сплаченої у складі товарів або послуг суми ПДВ до податкового кредиту, передує процедура автоматизованого співставлення податкової накладної на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
У разі відповідності податкової накладної/розрахунку коригування вказаним критеріям, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних зупиняється.
Умовою розблокування реєстрації податкової накладної, яка за результатами автоматизованого моніторингу була визнана такою, що відповідає критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій, є подання платником податків документів, вичерпний перелік яких визначений у пункті 14 Порядку №117.
Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію ризиків. Вживання контролюючим органом загального посилання на пункт Критеріїв ризиковості платника податків, без наведення конкретної ознаки ризиковості, є абстрактним і невизначеним та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Аналогічні вимоги щодо обґрунтованості та недвозначності висуваються вказаними нормативно-правовими актами й до рішення, якими оформлюються результати розгляду поданих платником податків документів для реєстрації податкової накладної чи розрахунку коригування: його зміст повинен містити вичерпну інформацію щодо мотивів та конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних).
Зокрема, затверджена Порядком №117 форма рішення про відмову у реєстрації податкової накладної передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН з підстав ненадання платником документів, документів, яких на думку контролюючого органу не вистачає в аспекті конкретного змісту господарських взаємовідносин, повинні бути підкресленими, тобто рішення має містити або найменування конкретного документа (видаткова накладна, тощо) або групу документів (складські документи тощо), що з урахуванням специфіки виконання господарської операції мають бути надані, але відсутні. Натомість мотиви, з яких контролюючий орган дійшов висновку, що відповідні документи мають бути подані, але були відсутні, наводяться контролюючим органом у графі "додаткова інформація".
З огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України, на контролюючий орган покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та подальших дій чи бездіяльності.
Відтак, контролюючий орган повинен надати належні та достатні докази, що дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних вчинено у відповідності до приписів пункту 201.16 статті 201 ПК України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та за наявності підстав, встановлених вищезгаданими Критеріями оцінки ступеня ризиків.
Зміст квитанції, отриманої позивачем за наслідками обробки спірної податкової накладної свідчить про відсутність у ній відомостей про конкретний критерій ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.
Будь-яких доказів, які б свідчили, що ТОВ "Автогруп" відповідає одному з критеріїв, визначених у листі ДФС від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18, відповідачами не надано.
Аналіз оскаржуваного рішення в аспекті зазначених вимог дає підставу для висновку, що воно містить лише абстрактне твердження про ненадання платником податків документів, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, яких з урахування особливостей, характеру та обсягу господарських операцій за критерієм, що слугував підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, на думку Комісії, не вистачає.
Зміст оскаржуваного рішення, дає підстави стверджувати, що комісія, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала документів, які є достатніми для підтвердження господарських операцій з урахуванням їх змісту і обсягу.
У той же час, аналіз наданих позивачем документів та пояснень свідчить про відсутність у них дефекту форми, змісту або походження, які в силу частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, спричинили б втрату такими документами юридичної сили.
Наданий позивачем пакет документів відповідає визначеному у пункті 14 Порядку №117 переліку і на переконання суду був об`єктивно достатнім для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Підсумовуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача, що рішення податкового органу від 27.08.2019 №1261051/37371292 про відмову у реєстрації податкової накладної прийнято необґрунтовано, тобто без з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення (вчинення дії), непропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а відтак є протиправним та підлягає скасуванню.
Оскільки відповідачі не довели, що позивач відповідає критеріям ризиковості платника податків, враховуючи надання позивачем на пропозицію контролюючого органу передбачених законодавством документів, які підтверджують фінансово-господарські операції між позивачем та контрагентом, а також враховуючи, що достатність їх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не спростована відповідачами, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування оспорюваного рішення є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Також, суд зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.
За приписами статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) у параграфі 50 констатував: Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".
Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Згідно з пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);
неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.
Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому, суд зазначає, що подані платником податків документи вже були перевірені податковим органом, а встановлені останнім зауваження визнані судом протиправними.
Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Відтак, оскільки рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.08.2019 №1261051/37371292 є протиправним та підлягає скасуванню, то, відповідно, з урахуванням положень пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №16 від 31.07.2019, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОГРУП", датою її направлення до ЄРПН - 15.08.2019, оскільки це є належним способом захисту порушеного права позивача.
При цьому, суд враховує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Установивши, що Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності. У зв`язку з тим, що ухвалою суду від 11.04.2025 допущено процесуальне правонаступництво: Державну фіскальну службу України замінено на Державну податкову службу України, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відтак, з урахуванням зазначеного вище по тексту судового рішення, суд, на підставі наданих доказів та системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ "Автогруп" підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову в розмірі 3 842,00 гривень, підтвердженням чого є наявне в матеріалах справи платіжне доручення №228 від 10.10.2019 (а.с.4).
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина 1 статті 139 КАС України).
Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з вини Головного управління ДФС у м. Києві, правонаступником якого є Головне управління ДПС у м. Києві та зобов`язано Державну податкову службу України як правонаступника ДФС України здійснити реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, то сплачена сума судового збору в розмірі 3 842,00 гривень підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача пропорційно з кожного із них по 1 921,00 гривень відповідно.
Доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 27.08.2019 №1261051/37371292 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №16 від 31.07.2019, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю "Автогруп".
Зобов`язати Державну податкову службу України (адреса: Львівська площа, буд.8 м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ – 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №16 від 31.07.2019, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Автогруп" (адреса: вул. Вікентія Хвойки, буд. 21-Б, м. Київ., 04080, код ЄДРПОУ – 37371292), датою її направлення до ЄРПН - 15.08.2019.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (адреса: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, код ЄДРПОУ – 44116011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автогруп" (адреса: вул. Вікентія Хвойки, буд. 21-Б, м. Київ., 04080, код ЄДРПОУ – 37371292) частину сплаченої суми судового збору, що становить 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (адреса: Львівська площа, буд.8 м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ – 43005393) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автогруп" (адреса: вул. Вікентія Хвойки, буд. 21-Б, м. Київ., 04080, код ЄДРПОУ – 37371292) частину сплаченої суми судового збору, що становить 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Автогруп", адреса: вул. Вікентія Хвойки, буд. 21-Б, м. Київ., 04080, код ЄДРПОУ – 37371292;
відповідач 1: Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, адреса: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, код ЄДРПОУ – 44116011;
відповідач 2: Державна податкова служба України, адреса: Львівська площа, буд.8 м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ – 43005393.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.