Справа № 632/298/25
провадження № 1-кп/632/72/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року місто Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого – ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Первомайський Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення – злочину, передбаченого ст. 336 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за таких обставин.
Так, ОСОБА_7 , який відповідно до положень ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаним, тобто особою, яка перебуває у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_3 ), будучи визнаним придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, про що 23 травня 2024 року складено довідку військово-лікарської комісії № 106/1647, не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом № 2105-ІХ від 03 березня 2022 року, строк проведення якої був неодноразово продовжений, зокрема з 14 травня 2024 року на 90 діб згідно із Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06 травня 2024 року № 272/2024, затвердженого Законом № 3685-ХІ від 08 травня 2024 року, 23 травня 2024 року близько 17 години 30 хв., перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної наведеним вище Указом Президента України, достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, від отримання мобілізаційного розпорядження та повістки про його виклик на 18 годину 00 хв. 23 травня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для призову на військову службу за мобілізацією, на особливий період, та відправлення у військову частину НОМЕР_1 , відмовився.
У зв`язку із цим зміст зазначених документів був доведений ОСОБА_7 старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 усно, шляхом їх оголошення вголос. 
Однак, ОСОБА_7 , будучи ознайомленим з правилами військового обліку призовників та військовозобов`язаних, а також про наслідки ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, достовірно знаючи та розуміючи, що він зобов`язаний прибути о 18 годині 00 хв. 23 травня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований у будівлі АДРЕСА_3 , для проходження військової служби у зв`язку із призовом за мобілізацією, всупереч: ст. 65 Конституції України, у якій закріплено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України, а також те, що громадяни України відбувають військову службу відповідно до закону; ч. 1, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якими передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, громадяни України, які перебувають у запасі Збройних Сил України зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, окрім іншого, для призову на військову службу; ч. 1, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» згідно із якими: громадяни зобов`язані, окрім іншого, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин; Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, діючи умисно, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за викликом по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого відправлення до місця проходження військової служби – військової частини НОМЕР_1 , без поважних причин не прибув, тобто ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Під час судового розгляду ОСОБА_7 свою вину у висунутому йому обвинуваченні, вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 336 КК України, - ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, визнав частково, зазначивши, що не згоден із висновком військово-лікарської комісії (далі - ВЛК). 
При цьому ОСОБА_7 показав суду, що 23 травня 2024 року близько сьомої години співробітники територіального центру комплектування доставили його до КНП «Первомайська ЦРЛ», де він за десять хвилин пройшов ВЛК та був визнаний придатним за станом здоров`я для проходження військової служби під час мобілізації.
Натомість, він має захворювання за напрямком неврології про що повідомив терапевту, однак документи про його стан здоров`я ніхто не розглядав. 
Після проходження ВЛК він був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , де після проходження тестів, на його ім`я були виписані мобілізаційне розпорядженні і повістка, згідно із якою він був зобов`язаний прибути до зазначеного вище територіального центру комплектування та соціальної підтримки о 18 годині 00 хв. 23 травня 2024 року, для призову на військову службу і відправлення до місця проходження служби. 
Проте, він, будучи військовозобов`язаним, визнаним придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи права на відстрочку, від отримання мобілізаційного розпорядження та повістки про його виклик на зазначені вище час і дату до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та відправлення у військову частину НОМЕР_1 , свідомо відмовився.
А ні у зазначеній у повістці час, а ні у подальшому, до територіального центру комплектування для призову на військову службу за призовом під час мобілізації, не прибув. 
Від отримання мобілізаційного розпорядження і повістки відмовився, оскільки був не згоден із висновком ВЛК.
Разом із тим ОСОБА_7 повідомив суду, що він не є особою з інвалідністю, висновок ВЛК не оскаржував, лікування, у тому числі з метою документального підтвердження захворювань, які згідно з чинним законодавством є підставою для визнання особи непридатною до військової служби, не проходив. 
Окрім того обвинувачений підтвердив, що йому відомо про те, що згідно із відповідними Указами Президента України в Україні введений воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію. 

Проаналізувавши та оцінивши наведені вище показання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд доходить висновку, що останній у своїх показаннях фактично підтвердив те, що за наведених у цьому вироку обставин він ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. 

Незважаючи на часткове визнання вини, винуватість ОСОБА_7 в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, підтверджується як його показаннями у яких він підтвердив цей факт, а також сукупністю наступних, досліджених судом доказів.

Так, свідок ОСОБА_10 , який станом на 23 травня 2024 року обіймав посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , показав суду, що ОСОБА_7 у зв`язку із заходами загальної мобілізації, оскільки він є військовозобов`язаним, був направлений для проходження ВЛК для визначення придатності для проходження військової служби. 
23 травня 2024 року військово-лікарською комісією обвинувачений був визнаний придатним за станом здоров`я для проходження військової служби. 
За таких обставин у цей же день ОСОБА_7 були виписані мобілізаційне розпорядження і бойова повістка, згідно із якою він був викликаний та зобов`язаний з`явитися о 18 годині 00 хв. 23 травня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , для призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до навчального центру. 
ОСОБА_7 від отримання мобілізаційного розпорядження і повістки відмовився.
Цей факт був зафіксований поліцейськими, які були викликані до територіального центру комплектування у зв`язку із зазначеними подіями. 
Оскільки ОСОБА_7 від отримання повістки відмовився, то він, будучи проінформованим про наслідки його дій, а також про те, що відповідний матеріал буде переданий до правоохоронного органу, був відпущений. 

Із показань свідка ОСОБА_9 - старшого офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що ОСОБА_7 перебуває на військовому обліку у зазначеному відділі територіального центру комплектування як військовозобов`язаний.
23 травня 2024 року обвинувачений був направлений та пройшов ВЛК за висновком якої за станом здоров`я був визнаний придатним для проходження військової служби, після чого прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Оскільки підстав для надання ОСОБА_7 відстрочки від призову на військову службу не було, він не був заброньований, йому було повідомлено, що він підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. 
За наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого у цей же день, ОСОБА_7 був призваний на військову службу. 
У зв`язку із цим обвинуваченому були виписані мобілізаційне розпорядження про прибуття до військової частини НОМЕР_1 та бойова повістка, згідно із якою він був викликаний та зобов`язаний з`явитися о 18 годині 00 хв. 23 травня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , для призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місця проходження служби. 
ОСОБА_7 від отримання та підписання мобілізаційного розпорядження і повістки відмовився.
За таких обставин йому було роз`яснено, що ним вчиняється відмова від проходження військової служби, що тягне за собою кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Обвинувачений підтвердив, що він це усвідомлює. 
Факт відмови від отримання вказаних документів був зафіксований у акті, складеному 23 травня 2024 року у присутності працівників поліції, які у свою чергу фіксували факт відмови ОСОБА_7 від отримання зазначених вище документів шляхом здійснення відеозапису. 
Після цього обвинувачений залишив приміщення територіального центру комплектування. 
Тобто, у визначені день та час обвинувачений за бойовою повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не прибув, як не прибув й у наступні дні.
За наявності очевидних даних, які вказували на те, що ОСОБА_7 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, відповідні матеріали були направлені до правоохоронного органу.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_11 – інспектора СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, він 23 травня 2024 року між сімнадцятою і вісімнадцятою годинами, перебуваючи на чергуванні у складі екіпажу патрульної поліції, прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де у його присутності та присутності другого поліцейського ОСОБА_12 , ОСОБА_7 відмовився від отримання бойової повістки про що працівниками зазначеного відділу територіального центру комплектування був складений акт.
У зв`язку із цим обвинуваченому працівниками територіального центру комплектування було роз`яснено про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Даний факт також фіксувався шляхом здійснення відеозапису на нагрудну камеру (відеореєстратор) поліцейського. 
В подальшому за даним фактом обвинувачений був опитаний й ними, поліцейськими, та відпущений.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, за обставин, встановлених судом, підтверджується також даними, які містять у собі письмові джерела доказів - документи, що узгоджуються із наведеними вище показаннями обвинуваченого та свідків.

Так, 29 травня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 звернувся до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, у якому повідомив правоохоронний орган про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.
Згідно із повідомленням ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
Військовозобов`язаному ОСОБА_7 , який перебуває на відповідному військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнаному придатним для проходження військової служби згідно із висновком ВЛК від 23 травня 2024 – довідка № 106/1647, старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи майором ОСОБА_9 23 травня 2024 року близько вісімнадцятої години було вручено мобілізаційне розпорядження № 214 та бойова повістка № 237 про прибуття у цей же день на 18 годину 00 хв. до зазначеного відділу територіального центру комплектування для призову на військову службу під час мобілізації на особливий період та направлення до військової частини НОМЕР_1 . 
Проте, призначений на відправку військовозобов`язаний ОСОБА_7 , будучи обізнаним із законодавством про військовий обов`язок і військову службу, попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, від отримання мобілізаційного розпорядження № 214 та бойової повістки № 237, відмовився (а.с. 119, 120).

Із відповідного витягу вбачається, що 29 травня 2024 року за повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 12024221110000592 внесені відомості про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме про те, що 23 травня 2024 року обвинувачений відмовився від відправки у складі команди для проходження військової служби у військовій частині та не прибув у визначені у мобілізаційному розпорядженні і бойовій повістці час та дату до зазначеного вище відділу територіального центру комплектування на відправку для проходження військової служби (а.с. 117, 118).

Згідно із паспортом, що виданий на ім`я ОСОБА_7 , останній народився у 1975 році в місті Первомайський та є громадянином України (а.с. 124).

За даними облікової картки до військового квитка та відповідно до листа ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06 січня 2025 року № 152 на запит слідчої, ОСОБА_7 , який був визнаний призивною комісією придатним до військової служби та 30 травня 2000 року зарахований у запас у зв`язку із досягненням 25 років, військово-облікова спеціальність 793947, військове звання «солдат», з 07 липня 2020 року перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 як військовозобов`язаний та є придатним до військової служби (а.с. 130, 149).

23 травня 2024 року ОСОБА_7 згідно із направленням, яке він отримав під особистий підпис, був направлений для проходження військово-лікарської комісії, що підтверджується даними Журналу реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих військовозобов`язаним для проходження медичного огляду та рапорту старшого офіцера ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенанта ОСОБА_13 (а.с. 122, 137 - 138). 

Відповідно до картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного щодо призову під час мобілізації від 23 травня 2024 року та довідки військово-лікарської комісії № 106/1647 від 23 травня 2024 року, ОСОБА_7 є придатним до військової служби (а.с. 125, 126).

Згідно із карткою професійного відбору кандидата та карткою професійно-психологічного відбору кандидата щодо ОСОБА_7 , останній відповідає вимогам та його рекомендовано для проходження військової служби у підрозділах Сухопутних військ Збройних Сил України (а.с. 128, 129, 132).

Як вбачається з витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) № 189 від 23 травня 2024 року, військовозобов`язаний запасу, який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , солдат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на виконання Указу Президента України від 06 травня 2024 року № 272/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період (а.с.139). 

Із мобілізаційного розпорядження № 214 на ім`я ОСОБА_7 з контрольними талонами мобілізаційного розпорядження № 1, № 2, № 3, вбачається, що солдат ОСОБА_7 на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з оголошенням мобілізації був зобов`язаний, не чекаючи повістки територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з`явитися о 18 годині 00 хв. 23 травня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
При цьому ОСОБА_7 був включений до команди № НОМЕР_1 .
Проте, у відповідній графі підпис, прізвище та ініціали ОСОБА_7 про отримання мобілізаційного розпорядження відсутні (а.с. 131). 

Згідно із повісткою № 237, що була виписана начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_7 , останньому належало з`явитися до цього відділу територіального центру комплектування, за адресою: АДРЕСА_3 , 23 травня 2024 року о 18 годині 00 хв. для призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місця проходження служби. 
Разом із тим у розписці про отримання цієї повістки відсутній особистий підпис ОСОБА_7 (а.с. 131). 

Даними рапорту начальника відділення обліку мобілізаційної роботи – заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_14 , рапорту старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи майора ОСОБА_9 на ім`я начальника зазначеного відділу, акту відмови від отримання повістки, що складений 23 травня 2025 року ОСОБА_15 і ОСОБА_9 , та Журналу вручення мобілізаційних розпоряджень, підтверджується те, що військовозобов`язаний ОСОБА_7 , якому було запропоновано отримати мобілізаційне розпорядження № 214 та бойову повістку № 237 для призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та направлення до команди № НОМЕР_1 , у день відправки до вказаної команди, від отримання як мобілізаційного розпорядження, так і бойової повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 18 годину 00 хв. 23 травня 2024 року, відмовився у зв`язку з небажанням проходити військову службу.
Водночас, військовозобов`язаному ОСОБА_7 в цей же день о 17 годині 30 хв. було доведено (оголошено) текст повістки про його явку (виклик) до згаданого вище відділу територіального центру комплектування (а.с. 121, 123, 127, 133-135).

Разом із тим відеозаписи події, що мала місце 23 травня 2024 року близько вісімнадцятої години за участю ОСОБА_7 , які здійснювалися поліцейськими СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області на нагрудні камери, слідству надані не були у зв`язку із закінченням строків їх зберігання, що вбачається із листа заступника начальника зазначеного відділення поліції на адресу слідчої (а.с. 140). 

За повідомленням КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» від 27 грудня 2024 року, направлення на медико-соціальну експертну комісію на ім`я ОСОБА_7 , до структурних підрозділів закладу не надходило. 
ОСОБА_7 , не оглядався, в комп`ютерній базі КЗОЗ «Обласного центру медико-соціальної експертизи» як особа з інвалідністю не перебуває (а.с. 141).

Відповідно до повідомлення директора КНП «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер № 7», ОСОБА_7 у період з 23 травня по 11 грудня 2024 року до вказаного закладу охорони здоров`я за медичною допомого не звертався, на лікуванні не перебував (а.с. 142).

Із повідомлення в.о. директора КНП «Обласний туберкульозний санаторій «Занки» вбачається, що ОСОБА_7 за медичною допомогою до згаданого закладу охорони здоров`я не звертався (а.с. 143, 144).

Згідно із повідомленням заступника директора КНП «Обласний фтизіопульмонологічний центр» ОСОБА_7 в період з 08 вересня 2023 року по 03 грудня 2024 року за амбулаторно-медичною допомогою не звертався на стаціонарному лікуванні не перебував (а.с. 145). 

За повідомленням директора КНП «Зміївська центральна районна лікарня», ОСОБА_7 в період з 23 травня по 27 грудня 2024 року за медичною допомогою не звертався, на стаціонарному та амбулаторному лікуванні не перебував (а.с. 146, 147).

У період з 23 травня по 27 грудня 2024 року ОСОБА_7 не звертався за медичною допомогою й до лікувально-діагностичного відділення КНП «Чугуївська центральна лікарня ім. М.І.Кононенка», на стаціонарному та амбулаторному лікуванні не перебував (а.с. 148). 

Разом із цим відповідно до повідомлення директора КНП «Первомайська ЦРЛ» від 18 червня 2024 року, ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні в загально-соматичному (неврологічному) відділенні цього закладу охорони здоров`я у період з 02 по 07 червня 2024 року. 
07 червня 2024 року відмовився від подальшого лікування, виписаний з покращенням (а.с. 154). 

Аналізуючи доводи та заперечення сторони захисту щодо висунутого обвинувачення, зокрема заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він відмовився від отримання мобілізаційного розпорядження та повістки, після чого залишив приміщення відділення територіального центру комплектування, так як був незгодний із висновком ВЛК через наявність у нього хвороби за наявності якої він, на його думку, не може бути призваний на військову службу, про що надав письмові пояснення, у сукупності із наведеними вище доказами, належність і допустимість, а також суть і значення наданих стороною обвинувачення доказів, зокрема даних картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного, щодо призову під час мобілізації від 23 травня 2024 року, довідки ВЛК № 106/1647 від 23 травня 2024 року, згідно із якими, ОСОБА_7 , визнаний придатним до військової служби, суд вважає їх неспроможними, оскільки по-перше: ступінь придатності обвинуваченого до військової служби – «придатний до військової служби», визначена військово-лікарською комісією; по-друге: судом встановлено, що ОСОБА_7 , будучи військовозобов`язаним, за станом здоров`я придатним для проходження військової служби під час мобілізації, не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час загальної мобілізації, 23 травня 2024 року, за наведених вище обставин, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тоді як обвинувачений згідно із повідомленням КНП «Первомайська ЦРЛ» звертався за медичною допомогою лише у період з 02 по 07 червня 2024 року, тобто вже після реєстрації кримінального провадження, а відтак цей факт не стосується події, що мала місце 23 травня 2024 року – проходження ОСОБА_7 військово-лікарської комісії, вручення останньому мобілізаційного розпорядження та бойової повістки, за якими він у визначені день та час – 23 травня 2024 року о 18 годині 00 хв., до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для проходження військової служби, не прибув; по-третє: незгода з висновком ВЛК є лише суб`єктивним переконанням особи, в даному випадку обвинуваченого ОСОБА_7 , у своїй непридатності до військової служби, яка не припиняє дію офіційного медичного висновку та не звільняє від конституційного обов`язку по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. 
Також суд зазначає, що протягом досудового слідства у даному кримінальному провадженні та його судового розгляду, стороною захисту не надано жодного документу на підтвердження наявності у обвинуваченого такого захворювання, яке може бути підставою для визнання особи непридатною до військової служби. 
Крім того, суд враховує й те, що ОСОБА_7 будучи обізнаним із висновком військово-лікарської комісії від 23 травня 2024 року, який на думку обвинуваченого не відповідає стану його здоров`я, мав право звернутися до вищестоящої військово-лікарської комісії (обласного, регіонального та центрального рівнів) для перегляду відповідного висновку. Проте, обвинувачений цим правом не скористався, хоча з моменту проведення огляду до повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення пройшло більше 7 місяців. У той же час судовий контроль за рішенням ВЛК здійснюється в межах компетенції адміністративних судів, а не судів загальної юрисдикції.
Разом із цим обвинувачений під час судового розгляду посилаючись на незадовільний стан здоров`я, визнав, що систематичного лікування не отримував та не вживав заходів щодо документування станів здоров`я, які є перешкодою для призову на військову службу під час мобілізації. 

Дослідивши та оцінивши надані докази, які є достовірними, оскільки вони відповідають фактичним обставинам, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, здобуті з дотриманням порядку, встановленого кримінально-процесуальним законодавством, у їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у повному обсязі висунутого обвинувачення, і кваліфікує його дії за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_7 , суд встановив, що він в цілому характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Згідно із досудовою доповіддю ризики вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються як середні. 
Водночас орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства (а.с. 43 - 47). 

Обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені. 

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, дані досудової доповіді органу пробації та наведені вище дані про особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретних обставин справи і даних, які характеризують обвинуваченого, суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ст. 336 КК України, яке йому належить відбувати реально.

На думку суду таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як пропорційність, обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

При цьому, суд не знайшов підстав для застосування положень ст. 75 КК України, у зв`язку з наступним.
ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке за класифікацією визначеною у ст. 12 КК України, хоча й відноситься до нетяжкого злочину, але спрямоване на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, під час дії воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад.
Разом із цим, відповідно до ст. 65 Конституції України, захист вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Такі положення основного закону дублюються у ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених, відповідно до законів України, військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Умисне ухилення від такого обов`язку під час війни створює негативні наслідки та тенденції в суспільстві та підриває обороноздатність держави.
За таких обставин застосування до ОСОБА_7 такої правової пільги, як звільнення від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, не буде відповідати вимогам закону України про кримінальну відповідальність, а також засадам та меті покарання, визначеним ст. 50, 65 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не застосувався.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, не ухилявся від суду, а також те, що клопотання про обрання запобіжного заходу не заявлене, суд вважає недоцільним обирати щодо обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 368, 369, 370, 374 КПК України, 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня його затримання після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Златопільський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя:	  	ОСОБА_1