ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/22352/25
категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язаня вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 26.03.2025 року №104450013868 про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області відновити з 26.03.2025 року нарахування та виплату пенсії, призначеної рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.01.2025 року №104450013868, за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є особою потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії. Позивач 09.01.2025 року з досягненням 55 річного віку та за наявності відповідного страхового стажу (більше 37 років) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.01.2025 року №104450013868 Позивачу з 16.12.2024 року була призначена пенсія за віком із зниженням пенсійного віку та по березень 2025 року така пенсія у відповідних розмірах виплачувалася.
Разом з тим, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 26.03.2025 року №104450013868 було скасовано рішення від 16.01.2025 року та прийнято оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку по причині відсутності відповідного періоду (не менше 4 років) проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Таку відмову Позивач вважає протиправною. 

Ухвалою суду від 26 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник Відповідача-1, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у відзиві на позов проти задоволення позову заперечує і зазначає, що дійсно заява Позивача за принципом екстериторіальності була направлена для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. За результатами розгляду поданих матеріалів рішенням від 16.01.2025 року Позивачу була призначена пенсія за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак 26.03.2025 року таке рішення було переглянуто і скасовано у зв`язку із не підтвердженням періоду проживання чи роботи Позивача в зоні посиленого радіологічного контролю для зниження пенсійного віку на 5 років.

Представник Відповідача-2, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, відзив на позов до суду не надав.
Представник Позивача 29.10.2025 року подав до суду клопотання про залишення відзиву Відповідача-1 без розгляду по причині пропуску строку його подання.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (надалі-Закон №1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.
За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 роки.

Одночасно суд враховує, що відповідно до частини другої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII) особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 2 роки та додатково 1 рік за кожні три роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
Саме у відповідності до вказаних правових норм було зумовлено звернення Позивача від 06.01.2025 року про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до Закону № 796-XII.
За результатами розгляду вказаного звернення Позивача Відповідачем-1 16.01.2025 року було прийнято рішення №104450013868 про призначення Позивачу з 16.12.2024 року пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону № 796-XII.

Судом встановлено, що 26.03.2025 року Відповідачем-1 таке рішення було переглянуто і скасовано у зв`язку із не підтвердженням періоду проживання чи роботи Позивача в зоні посиленого радіологічного контролю для зниження пенсійного віку на 5 років.
Таке рішення Відповідача-1 не в повній мірі відповідає обставинам справи та частково не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому не підлягає скасуванню з огляду на таке.
Як зазначено в оскаржуваному рішенні Відповідача-1, суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності права Позивача на призначення (переведення) пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років, так як станом на 01.01.1993 року Позивач в зоні посиленого радіологічного контролю відселення проживав лише 2 роки 11 місяців 5 днів, що є недостатнім для зниження пенсійного віку на 5 років. Наявність у Позивача відповідного страхового стажу (не менше 26 років), необхідного для призначення пенсії, Відповідачем не заперечується. 

Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до паспорта громадянина України Позивач, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення (06.01.2025 року) був особою, якій виповнилося повні 55 років.

Судом встановлено, що Позивачем на підтвердження права на таке призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років були надані, окрім інших, слідуючі документи:
- копія посвідчення громадянина, який потерпів внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 4) серії НОМЕР_1 , виданого 11.05.1994 року Київською обласною державною адміністрацією;
- копія довідки старости у селищі Бабинці та селі Буда-Бабинецька Бучанської міської ради Київської області від 06.01.2025 року №П-252 про те, що Позивач з 26.12.1987 року по даний час проживає та зареєстрований в селі Буда-Бабинецька Бучанського (Бородянського) району Київської області;
- копія витягу з Реєстру територіальної громади від 06.01.2025 року про те, що Позивач з 26.12.1987 року зареєстрований в АДРЕСА_1 ;
- копія військового квитка про проходження військової служби з 24.11.1988 року по 21.12.1990 року; 
- копія трудової книжки.
До позову Позивачем, окрім вказаних документів долучено копії довідки старости у селищі Бабинці та селі Буда-Бабинецька Бучанської міської ради Київської області від 08.01.2025 року №П-476 та Акт депутата Бучанської міської ради від 08.01.2025 року про те, що Позивач з 26.12.1987 року по даний час проживає та зареєстрований в селі Буда-Бабинецька Бучанського (Бородянського) району Київської області, а також копію довідки Бородянського професійного аграрного ліцею від 08.01.2025 року про те, що Позивач з 01.09.1985 року по 22.07.1988 року навчався на той час Бородянському СПТУ №26 ( з 12.05.1986 року - Бородянське СПТУ №6).
Як вже зазначалося судом, в розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону N 1058-IV, на 2 роки.
Відповідно до примітки до вказаної правової норми законодавець зазначив, що така початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали (навчалися) у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Тобто, в розумінні вимог статті 55 Закону № 796-XII право на зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV, на 2 роки мають особи, які постійно проживали чи постійно працювали у зоні посиленого радіологічного контролю за умови постійного проживання чи роботі в цій зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Позивачем до позову долучено докази на підтвердження його навчання на території зони посиленого радіологічного контролю в період з 01.09.1985 року по 22.07.1988 року року в смт.Бородянка Бородянського району Київської області.
Згідно до постанови КМ Української РСР від 23 липня 1991 р. №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" ( в редакції постанови КМ України № 914 (914-2008-п ) від 16.10.2008 ) смт.Бородянка Бородянського району Київської області відносилося до зони посиленого радіологічного контролю.

Зазначене дає підстави суду зробити висновок, в розумінні вимог примітки до статті 55 Закону № 796-XII факт навчання Позивача у зоні посиленого радіологічного контролю з моменту аварії по 31 липня 1986 року надає йому право на зниженням на два роки пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону N 1058-IV, для призначення пенсії за віком.

Одночасно, суд враховує, що в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII до осіб, які потерпіли внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 4) відносяться особи, які постійно прожили або відпрацювали чи постійно навчалися на територіях зони посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.
Тобто, наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 4) в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII лише підтверджує визнання постійного проживання або роботи або навчання Позивача в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше чотирьох років.

Разом з тим, суд зазначає, що представником Позивача помилково та безпідставно зроблено висновок, що наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 4) засвідчує проживання Позивача станом на 01.01.1993 року на території зони посиленого радіологічного контролю не менше 4 років та надає право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років.
В розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону N 1058-IV, на 2 роки. 
Алгоритм подальшого зменшення пенсійного віку для осіб, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю, в тому числі Позивача, визначено за формулою: 1 рік за 3 роки проживання, роботи чи навчання у зоні посиленого радіологічного контролю. Тобто, кожні додаткові 3 роки надають право на зменшення пенсійного віку такій категорії осіб на 1 рік.
Таким чином, підставою для призначення Позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років, окрім факту його проживання (навчання) на день аварії на території, що відносилася до зони посиленого радіологічного контролю, може слугувати факт його проживання, роботи (навчання) на цій території з дня аварії на ЧАЕС станом на 01.01.1993 року не менше 9 років (1 рік за три роки проживання (навчання). 

Одночасно суд враховує, що Позивачем на підтвердження його проживання на території зони посиленого радіологічного контролю в період з 26.12.1987 року по даний час в селі Буда-Бабинецька Бучанського (Бородянського) району Київської області надано довідку та Витяг з Реєстру територіальної громади від 06.01.2025 року.
Згідно до постанови КМ Української РСР від 23 липня 1991 р. №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" ( в редакції постанови КМ України № 914 (914-2008-п ) від 16.10.2008 ) село Буда-Бабинецька Бородянського району Київської області відносилося до зони посиленого радіологічного контролю.
Крім того, як вже зазначалося судом, Позивачем до позову долучено докази на підтвердження його навчання на території зони посиленого радіологічного контролю в період з 01.09.1985 року по 22.07.1988 року року в смт.Бородянка Бородянського району Київської області.

Зазначені довідки надають суду підстави зробити висновок, що Позивач в період з дня аварії на ЧАЕС (26.04.1986 року) та по 01.01.1993 року (за виключенням періоду проходження строкової служби в період з 24.11.1988 року по 21.12.1990 року ) постійно проживав та навчався у зоні посиленого радіологічного контролю, що сумарно становить не більше шести років, що відповідно до частини другої статті 55 Закону № 796-XII надає йому право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку ще на два роки (1 рік за 3 роки проживання, роботи у зоні посиленого радіологічного контролю).
Таким чином, в розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII у Позивача наявне право на зниженням на чотири роки (2+2) пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону№1058-IV, для призначення пенсії за віком, а не на 5 років, як зазначено в позові.

Враховуючи, що на день звернення Позивача про призначення пенсії (06.01.2025 року) Позивачу виповнилося лише повні 55 років, він не набув права на призначення пенсії з досягненням 55 річного віку із зниженням на 5 років пенсійного віку, як громадянин, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, що засвідчувало про відсутність підстав для призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення Відповідача-1 про відмову в такому призначенні пенсії та про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд вважає частково помилковими доводи Позивача, наведені у позові, щодо необхідності зарахування періоду його військової служби в період з 24.11.1988 року по 21.12.1990 року для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку. 
Зарахування вказаного періоду військової служби до періоду проживання чи перебування на території, що потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, можливе виключно за умови проходження військової служби на такій території.
Разом з тим, Позивачем не долучено жодних доказів, що Позивач проходив військову службу на території, що потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Одночасно суд враховує, що наявність у Позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону із зниженням пенсійного віку на 4 роки засвідчує про право Позивача на таку пенсію із досягненням 56 річного віку, тобто з 16.12.2025 року. 
Наявність такого права у Позивача надає підстави суду зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області з 16.12.2025 року призначити Позивачу та виплачувати пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 4 роки відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати Позивача у вигляді судового збору в сумі 1211,20 грн. підлягають відшкодуванню пропорційно задоволеним позовним вимогам за рахунок бюджетних асигнувань Відповідачів.

Керуючись вимогами ст.ст.2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича,7, м. Житомир, Житомирський район, Житомирська область, 10003, ЄДРПОУ: 13559341) та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Варшавська, 3Б, смт Макарів, Бучанський район, Київська область, ЄДРПОУ: 22933548) задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області з 16.12.2025 року призначити ОСОБА_1 та виплачувати пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 4 роки відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1211,20 грн. підлягають відшкодуванню солідарно за рахунок бюджетних асигнувань та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

13.02.26