Справа № 392/2655/25 
Провадження № 3/392/63/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 березня 2026 року       м. Мала Виска
Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Бадердінова А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
в с т а н о в и л а:
19.12.2025 року о 18 год 55 хв. в м. Мала Виска по вул. Промислова, 23, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21070», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, різка зміна поведінки, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, правопорушення вчинено повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 16.01.2026, 17.02.2026, 10.03.2026 року не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у спосіб визначений ст. 277-2 КУпАП, шляхом направлення судової повістки за вказаним в протоколі про адміністративне правопорушення місцем проживання, про що свідчать повернуті конверти на адресу суду з відміткою « за закінченням терміну зберігання». 
Крім того, на офіційному сайті Маловисківського районного суду Кіровоградської області (https://mv.kr.court.gov.ua, в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справи, призначених до розгляду» з моменту призначення справи до розгляду до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання
Згідно ст. 268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Слід також відзначити, що і Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи, вище викладене особа зобов`язана сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.
При цьому, розгляд справ у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст. 23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно,з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справ та не вирішенням її по суті.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з урахуванням положень ст. ст.268, 277 КУпАП, оскільки подальше відкладення розгляду справ нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно встановивши всі обставини справи, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 545531 від 19.12.2025 року, в якому зафіксовано, що 19.12.2025 року о 18 год 55 хв. в м. Мала Виска по вул. Промислова, 23, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21070», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, різка зміна поведінки, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Від керування транспортним засобом відсторонений;
- направленням на огляд транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 від 19.12.2025 року до Маловисківської міської лікарні, згідно якого, у результаті огляду проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, різка зміна поведінки, що не відповідає обстановці, порушення мови, огляд ОСОБА_1 у медичному закладі - не проводився у зв`язку з його відмовою;
- копією постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області у справі № 392/2211/25 від 27.11.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;
- відеозаписами від 19.12.2025 року на DVD-R диску з відео файлами № _0723 АА, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 19.12.2025 року, які безсумнівно підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування, працівником поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, порушення мови. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився. Після чого, працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 розумів наслідки відмови проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 
Також, судом досліджено довідку інспектора з адміністративної практики сектору взаємодії з громадянами Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області І.Урсуляк про те, що згідно обліку ІКС ІПНП ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував та протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, а саме 19.12.2025 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 20400 грн, 27.10.2025 року за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 17000 грн, 27.10.2025 року за ч.2 ст.122 КУпАП  з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 510 грн, 22.09.2025 року за ч.5 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 40800 грн, 14.08.2025 року за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 17000 грн, 05.08.2025 року за ч.5 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 40800 грн, постанову від 19.12.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.4 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 20400 грн. 
Надаючи оцінку вищезазначеним доказам, судом відзначається, що дані, які у них викладені узгоджуються між собою та іншими доказами у справі не спростовуються та не суперечать дійсним обставинам справи, встановлених судом.
Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку у повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.
Так, уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 висувається порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху).
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, виходячи із вище наведених та досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, було дотримано процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, передбачену Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.
Положеннями ч. 1 ст.130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями ч. 2 ст.130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме: повторно протягом року, вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до постанови КМУ від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» в пункті 2 зазначено, що посвідченням водія, виданим в перше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положеньстатей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Відповідно до довідки виданої інспектором з адміністративної практики сектору взаємодії з громадянами Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області І.Урсуляк, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відомостями ІКС ІПНП посвідчення водія не отримував.
Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).
Враховуючи вищевикладене, при накладенні стягнення відповідно до ч. 2 ст.33 КУпАП суд враховує: особу порушника, який відповідно до матеріалів справи, повторно протягом року притягується до адміністративної відповідальності за аналогічний вид правопорушення, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, продовжує вчиняти адміністративні правопорушення в сфері дорожнього руху, що свідчить про стійку схильність до вчинення адміністративних правопорушень, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, а саме те, що дане правопорушення являється грубим порушенням Правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків; відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Суд вважає таке стягнення буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст.33,40-1,ч. 2 ст.130,283,284,287 КУпАП,-
п о с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Роз`яснити особі, до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України).
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя        Альона  Володимирівна Бадердінова