Справа № 199/223/26
(3/199/260/26) 

П О С Т А Н О В А
іменем України
19 лютого 2026 року    м. Дніпро
Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Сенчишин Ф.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Павловського Є.Г., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої на ТОВ «Пожтехніка» бухгалтером, 
за ст. 124 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 01 грудня 2025 року о 17 год. 10 хв., ОСОБА_1 , в районі будинку № 88 по вул. Любарського у м. Дніпро, керувала транспортним засобом «NISSAN LEAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та порушивши вимоги п. 16.2 Правил дорожнього руху України, виконуючи маневр повороту ліворуч на дорогу без назви, не надала перевагу в русі пішоходу ОСОБА_3 , яка перетинала проїзну частину по позначеному пішохідному переходу, внаслідок чого скоїла на неї наїзд. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження а пішохід ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження.
ОСОБА_1 в судовому засіданні частково підтвердила фактичні обставини справи та свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що наїзд на потерпілу стався за межами пішохідного переходу, до зіткнення вона ОСОБА_3 не бачила, а побачила вже у себе на капоті. Вважає, що остання вискочила з-поміж автомобілів.
Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку що в діях ОСОБА_1  відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з наступних підстав. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками патрульної поліції за ст. 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.
При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.
Досліджені судом докази, зокрема: 
?протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з доданими до нього схемою місця ДТП та фототаблицею, в яких зафіксована ділянка місцевості, на якій сталася ДТП;
?письмовими поясненнями ОСОБА_3 , підтвердженими в судовому засіданні, яка зазначила, що 12 грудня 2025 року близько 17 год. 05 хв. поверталася з роботи та переходила перехрестя по пішохідному переходу на зелений сигнал світлофора при наявному вуличному освітленні, перед виходом на пішохідний перехід переконалася, що праворуч позаду транспортні засоби зупинилися, поворотів ніхто не здійснював, автомобілі ліворуч зупинилися, посередині дороги переконалася, що праворуч попереду ніхто не повертає та рух для неї безпечний, але коли до тротуару залишався десь один крок, її збив автомобіль;
?письмовими поясненнями ОСОБА_4 , який показав, що 01 грудня 2025 року близько 17 год. 05 хв. був свідком ДТП за участі пішохода на пішохідному переході на перехресті. В судовому засіданні останній доповнив, що бачив всю подію зі свого місця в автомобілі і наїзд однозначно відбувся на пішохідному переході; 
?письмовими поясненнями ОСОБА_5 , яка повідомила, що 01 грудня 2025 року їй зателефонувала колега ОСОБА_3 та повідомила, що потрапила в ДТП на пішохідному переході та попросила допомогти. Приблизно о 17 год. 13 хв. прибула на місце події разом з іншими співробітниками та побачила, що потерпіла лежить на проїзній частині на відстані до 10 метрів від пішохідного переходу, на місці події вже були поліцейські та медики. Водій автомобіля повідомила, що не бачила ОСОБА_3 до моменту зіткнення, а побачила вже «в себе на капоті». Повертаючись, вона з колегами знайшла айкос потерпілої на пішохідному переході;
?письмовими поясненнями ОСОБА_6 , яка зазначила, що 01 грудня 2025 року о 17 год. 15 хв. надійшов телефонний дзвінок від колеги ОСОБА_3 , яка повідомила, що по вул. Любарського на неї скоїли наїзд, на місці ДТП вже були поліція та медики. Водій автомобіля, яка збила її, повідомила працівникам поліції, що потерпіла йшла не зовсім по пішохідному переходу і вона її до зіткнення не бачила. При переході пішохідного переходу, де сталося ДТП, знайшла айкос потерпілої та поклала його до сумочки ОСОБА_3 ,
поза всяким сумнівом доводять, що наїзд на пішохода ОСОБА_3 був здійснений саме на пішохідному переході.
За приписами п. 16.2 Правил дорожнього руху України, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку. 
ОСОБА_1 , повертаючи на регульовано перехресті ліворуч, повинна була дати дорогу пішоходу ОСОБА_3 , яка переходила на дозволений для останньої сигнал світлофору проїзну частину, на яку повертала ОСОБА_1 .
Дії ОСОБА_1 за встановлених судом фактичних обставин справи не відповідали вимогам п. 16.2 Правил дорожнього руху України, для виконання яких ОСОБА_1 не мала будь яких перешкод технічного характеру, та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з наїздом керованого ОСОБА_1 автомобіля «NISSAN LEAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на пішохода ОСОБА_3 зі спричиненням останній тілесних ушкоджень. 
В той же час, згідно протоколу огляду місця ДТП, єдиним пошкодженням, виявленим на автомобілі «NISSAN LEAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазначено вм`ятину на капоті. Вказане механічне пошкодження було оглянуте безпосередньо судом за участі ОСОБА_1 , її захисника Павловського Є.Г., і ОСОБА_3 .. Встановлено, що воно має форму вм`ятини в центральній частині капоту з заломом металу та іржею ближче до лобового скла. При цьому як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_7 вказали на ліву передню частину автомобіля як місце контактування автомобіля з пішоходом, і на вказаному ними місці будь-які механічні пошкодження відсутні. 
ОСОБА_1 стверджує, що наявне механічне пошкодження не є наслідком вказаної ДТП, а утворилося від падіння снігу з криші на капот автомобіля в лютому 2025 року. 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_1 працює на тій же території, що й він. У лютому 2025 року він був свідком того, як з козирку даху впала глиба наморозі та пошкодила капот належного останній автомобіля «NISSAN LEAF», сірого кольору. Він покликав ОСОБА_1 та допоміг очистити автомобіль, на місці контакту утворилася вм`ятина, яка наявна там і по цей день. 
Пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_8 , оцінені в сукупності з характером та локалізації зафіксованих у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, повідомленим сторонами механізмом контактування автомобіля з пішоходом та наявністю в місці залому металу іржі (що узгоджується з твердженням ОСОБА_1 щодо давності механічного пошкодження) поза сумнівом доводять, за зафіксоване пошкодження капоту автомобіля «NISSAN LEAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не є наслідком наїзду на пішохода 01 грудня 2025 року.
Інші механічні пошкодження на автомобілі «NISSAN LEAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не фіксувалися, як і пошкодження вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Виходячи з викладеного, у суду наявні підстави для висновку, що порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 не спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що є обов`язковим елементом об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Спричинення внаслідок ДТП тілесних ушкоджень не визначено КУпАП як елемент складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
За відсутності обов`язкової складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП – суспільно шкідливих наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, дії ОСОБА_1 не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд –
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі закрити за відсутністю в діях  ОСОБА_2  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня винесення постанови. 

Суддя:

19.02.2026