Справа № 278/4991/25 

В И Р О К 
Іменем України 

24 березня 2026 року        м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді   ОСОБА_1 ,
з участю секретаря   ОСОБА_2 ,
прокурора   ОСОБА_3 ,
обвинуваченого  ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завалівка Макарівського району Київської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 19.02.2026 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі – КК) до позбавлення волі на строк 5 років,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК,
в с т а н о в и в:

28 травня 2025 року ОСОБА_4 , будучи судимим за вчинення корисливих майнових злочинів, перебував на вул. Народицькій в с. Оліївка Житомирського району та області, де у нього виник умисел на повторне таємне викрадення в умовах воєнного стану чужого майна з гаражного приміщення.
Реалізуючи свій умисел, достовірно знаючи, що в Україні діє правовий режим воєнного стану, ОСОБА_4 у цей же день близько 23 год., переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, яким огороджена територія буд. АДРЕСА_2 та області, після чого підійшов до гаражного приміщення, ворота якого були відчинені, та зайшов всередину приміщення, звідки таємно повторно викрав наступне майно, яке належить ОСОБА_5 : підвісний човниковий електродвигун марки «Yamaha М-12» 2023 року випуску вартістю 9559 грн 50 коп., літій-іонну акумуляторну батарею 12V 100Ah марки «Kaimeiwei» вартістю 7800 грн та гіроборд марки «Smart Balance Wheel» вартістю 2501 грн 37 коп. В подальшому, ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 19860 грн 87 коп.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.
Таким чином суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 4 ст. 185 КК як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК, є тяжким корисливим злочином, обвинувачений вчинив один епізод такого діяння, шкода відшкодована частково.
ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, за що відбував покарання у виді позбавлення волі, непрацюючий, неодружений.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.
З урахуванням наведеного, безальтернативного характеру санкції ч. 4 ст. 185 КК щодо виду покарання, особи обвинуваченого, зокрема того, що останній раніше судимий, однак належних висновків для себе не зробив і вчинив нове тяжке умисне кримінальне правопорушення, суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, зважаючи на відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, позицію прокурора, суд призначає покарання на мінімальний строк, визначений санкцією цієї статті. 
Крім того, оскільки обвинувачений вчинив вищевказане діяння до постановлення попереднього вироку, суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК призначає обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Богунського районного суду м. Житомира від 19.02.2026, зарахувавши в цей строк покарання, частково відбуте за попереднім вироком суду. 
Цивільний позов не пред`явлено. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Арешт, накладений на речовий доказ по справі, на підставі ст. 174 КПК підлягає скасуванню, а речовий доказ – поверненню власнику (законному володільцю).
Оскільки обвинувачений відбуває покарання у виді позбавлення волі, підстав для обрання відносно нього запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Богунського районного суду м. Житомира від 19.02.2026, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років чотири місяці, зарахувавши в цей строк покарання, частково відбуте за попереднім вироком.
Строк відбування покарання  ОСОБА_4 обчислювати з 27 листопада 2025 року. 
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 8914 (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн процесуальних витрат на залучення експертів при проведенні судових експертиз.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.07.2025 на літій-іонну акумуляторну батарею 12V 100Ah марки «Kaimeiwei» – скасувати, а вказаний речовий доказ повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а також направити потерпілому не пізніше наступного дня після ухвалення. 
Суддя          ОСОБА_1