Справа № 309/848/26
Провадження № 2/309/416/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого-судді Довжанин М.М.,
за участю секретаря судового засідання Драб Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну у порядку спрощеного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Хустської державної нотаріальної контори про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно шляхом скасування обтяження,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Хустської державної нотаріальної контори про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно шляхом скасування обтяження.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що у грудні 2025 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу виявлено наявність обтяження на нерухоме майно у вигляді заборони, яка зареєстрована 14.11.2006 за № 4047676 реєстратором - Хустською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: повідомлення б/н 23.04.1997, хто скерував повідомлення не вказано, об`єкт обтяження - квартира АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_1 , дата виникнення - 23.04.1997. Обтяження зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (архівний запис) за номером 24439241. Після цього позивачка звернулася до ЦНАП Хустської міської ради, де державний реєстратор надав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність у цьому Реєстрі запису про заборону (архівний запис). Жодних документів про зазначене обтяження позивачка немає. Надати будь-які відомості щодо обставин виникнення обтяження Хустська державна нотаріальна контора не є можливості, оскільки будь яких відомостей чи документів про дану заборону в них немає. Зазначає, що такі обтяження порушують її право власності, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду. 
У своєму позові позивач просить суд скасувати обтяження у вигляді заборони реєстраційний номер 4047676 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстроване 14.11.2006 року Державною нотаріальною конторою (90400, Закарпатська обл., Хустський район, м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 21) за повідомленням б/н 23.04.1997, об`єкт обтяження кв. АДРЕСА_2 , власник ОСОБА_1 .
Відзиву на позов від відповідача Хустської державної нотаріальної контори не надходило.
В судове засідання позивач не з`явилася, від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
В судове засідання представник відповідача не з`явився, подавши заяву у якій не заперечує проти зняття заборони та просить справу розглянути у відсутності представника Хустської державної нотаріальної контори. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.1992 року.
На вказане майно позивача ОСОБА_1 накладено обтяження у вигляді заборони відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером №4047676 від 14.11.2006, накладене Хустською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення номер б/н від 23.04.1997 року, де власником зазначено ОСОБА_1 , яке перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №4047676.
Згідно п. п. 5.1. п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 
Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.
За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 у справі № 6-26 цс 13 вбачається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили.
Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. 
Оскільки на даний час у позивача ОСОБА_1 немає невиконаних майнових зобов`язань, існування заборон на її нерухоме майно є безпідставними та такими, що порушують охоронювані законом майнові права позивача, а тому встановлені обтяження підлягають припиненню. 
Ураховуючи наведене, а також те, що обтяження у вигляді заборони формально залишає право власності за позивачем, однак суттєво обмежує її право у розпорядженні таким, а відтак порушене право позивача на володіння та розпорядження своїм майном.
Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе задовольнити позов.
Керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України 319, 321, 391, ЦК Кодексу України суд -  
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Скасувати обтяження у вигляді заборони реєстраційний номер 4047676 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстроване 14.11.2006 року Державною нотаріальною конторою (90400, Закарпатська обл., Хустський район, м. Хуст, вул. Карпатської Січі, №21) за повідомленням б/н 23.04.1997, об`єкт обтяження – квартира АДРЕСА_3 , власник ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 24 квітня 2026 р.  

Суддя Хустського 
районного суду: Довжанин М. М.