Справа № 405/7153/25
2-а/405/97/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького у складі: 
головуючого судді: Драного В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до начальника Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області Святокум Тетяни Анатоліївни, Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду позовом до відповідачів начальника Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області Святокум Т.А., Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 04.11.2025 року № 04-11/32/2025пн. В обґрунтування позову вказала, що оскаржуваною постановою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона здійснювала ведення бухгалтерського обліку з порушенням чинного законодавства, а саме неправомірно нарахувала та виплатила заробітну плату за невідпрацьований час зовнішнім та внутрішнім сумісникам КНП «Обласний клінічний онкологічний центр Кіровоградської обласної ради» та безпідставно нарахувала допомогу на оздоровлення працівникам, що призвело до зайвого нарахування ЄСВ. Зазначила, що оскаржувана постанова винесена з порушенням двомісячного строку накладення адміністративного стягнення, так як подія правопорушення, яке не є триваючим, закінчилася у травні 2025 року. Також в оскаржуваній постанові не вказано конкретний час вчинення правопорушення. При цьому, позивач, як головний бухгалтер не нараховує та не виплачує заробітну плату працівникам підприємства та не перераховує ЄСВ. У свою чергу, за час перебування внутрішніх сумісників у відрядження, їм нараховувалася не заробітна плата, а середній заробіток. В наказах про відрядження працівників не зазначено про збереження саме заробітної плати, а вказується за витрати на відрядження, а саме добові, проїзд, проживання, тощо, які повинні здійснюватися за рахунок КНП «ОКОЦ КОР» як основного місця роботи або за рахунок запрошуючої сторони. Вказівка у наказах «за рахунок основного місця роботи» спрямована до бухгалтера з метою виплати добових, видатків на проїзд і проживання та здійснення контролю за поданням такими працівниками авансових звітів. Тобто, працівник не відпрацьовує робочий час, а знаходиться у відрядженні зі збереженням середнього заробітку. Також відповідачем не конкретизовано які саме правові норми порушила позивач. За таких обставин просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.
Ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 18.11.2025 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Представник відповідача 25.12.2025 року подала до суду відзив на позову, в якому позовні вимоги не визнала та зазначила, що вКНП «ОКОЦ КОР» у періоді, який підлягав ревізії, за зовнішнім сумісництвом працювали 17 працівників. Для перевірки повноти відпрацювання робочого часу по зовнішніх сумісниках направлялись запити до місць їх основної роботи про надання інформації щодо графіків роботи, перебування у відрядженні, на курсах підвищення кваліфікації та фактів тимчасової непрацездатності за період з 01.01.2022 року по 31.05.2025 року. Перевірку відпрацювання робочого часу сумісниками проведено за період з 01.01.2022 року по 31.05.2025 року по особах, за якими отримано відповіді, шляхом співставлення графіків роботи, табелів обліку робочого часу, листів тимчасової непрацездатності, наказів на відрядження за основним місцем роботи з графіками, табелями та лицьовими листами по нарахуванню заробітної плати за сумісництвом. В ході ревізії, при співставленні первинних документів, встановлені розбіжності між графіками роботи, табелями обліку робочого часу працівників. Крім того, встановлено факти неправомірно нарахованої заробітної плати за невідпрацьований час, при перебуванні працівників у відрядженні в інших містах.
Зазначила, що в оскаржуваній постанові встановлено ведення позивачем бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку, а саме: неправомірне нарахування та виплата заробітної плати за невідпрацьований час зовнішнім сумісникам КНП «ОКОЦ КОР» за період з квітня 2023 року по травень 2025 року на загальну суму 11185,66 грн., що призвело до зайвого перерахування ЄСВ на суму 2372,72 гривень. Встановлено факти безпідставного нарахування допомоги на оздоровлення працівникам КНП «ОКОЦ КОР» в 2023 – 2024 роках на загальну суму 3588,62 грн., що призвело до зайвого перерахування ЄСВ на суму 789,50 гривень. Внаслідок допущеного порушення за 2023-2024 роки завдано збитків (шкоди) КНП «ОКОЦ КОР» на загальну суму 4378,12 гривень. Встановлено факти неправомірного нарахування та виплати заробітної плати за невідпрацьований час внутрішнім сумісникам КНП «ОКОЦ КОР» за період з вересня 2022 року по травень 2025 року на загальну суму 51350,60 грн., що призвело до зайвого перерахування ЄСВ на суму 11297,13 гривень. Внаслідок допущеного порушення за 2022-2025 роки завдано збитків (шкоди) КНП «ОКОЦ КОР» на загальну суму 62647,73 гривень. Дані порушення вчинено внаслідок неналежного здійснення контролю відображення господарських операцій на рахунках бухгалтерського обліку та дотримання працівниками бухгалтерії та відділень порядку оформлення та обліку первинних документів відповідно п 2.2. посадової інструкції головного бухгалтера. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови, в частині не зазначення дати, не відповідають дійсності, оскільки не мають свого підтвердження так як постанова містить дату вчинення правопорушення, та крім того дана обставина не може бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Фактичним доказом підтвердження завданих збитків є накази керівника в яких визначено, що «фінансове забезпечення витрат на відрядження здійснити за рахунок основного місця роботи». Також, впорушення пункту 4 Положення про надання матеріальної допомоги та допомоги працівникам Підприємства, Колективного договору КНП «ОКОЦ КОР» на 2020 – 2025 роки в 2023-2024 роках окремим працівникам Підприємства при нарахуванні матеріальної допомоги на оздоровлення ця допомога нарахована не в розмірі посадового окладу. Всього зайво нараховано та виплачено допомоги на оздоровлення працівникам Підприємства за 2023 – 2024 роки на загальну суму 3588,62 грн., зайво нараховано та перераховано ЄСВ на загальну суму 789,50 грн. Внаслідок допущеного порушення завдано збитків (шкоди) Підприємству на загальну суму 4378,12 грн. 
Також зазначила, що підприємство у визначеному законодавствомпорядку самостійно організовує та здійснює бухгалтерський облік, веде статистичну,бухгалтерську та медичну звітність і подає її органам, уповноваженим здійснюватиконтроль за відповідними напрямками діяльності Підприємства та користувачамзазначеної звітності.Крім того, позивач керується посадовою інструкцією головногобухгалтера, в якій визначено серед завдань та обов`язків, зокрема і здійсненняконтролю за відображенням господарських операцій на рахунках бухгалтерськогообліку, дотримання працівниками бухгалтерії та відділень порядку оформлення таобліку первинних документів, вимог законодавства щодо списання (передачі)рухомого та нерухомого майна.Вважає, що всі доводи наведені в позовній заяві не спростовують фактіввстановлених порушень та є прямими доказами у справі про адміністративнувідповідальність ОСОБА_1 , на підставі яких складено протокол на головного бухгалтера Підприємства.Також вказала, що ОСОБА_1 перебувала в тривалому стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку з контролю та організації ведення бухгалтерського обліку у КНП «ОКОЦ КОР» відповідно до установленого порядку. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від учасників справи не надходили.
За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з огляду на таке.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач працює головним бухгалтером КНП «Обласний онкологічний центр Кіровоградської обласної ради».
17.10.2025 року працівником Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області складено протокол про адміністративне правопорушення № 04-11/32/2025пр, в якому вказано, щопри проведенні ревізії фінансово-господарської діяльності КНП «Обласний клінічний онкологічний центр Кіровоградської обласної ради» за період з 01.01.2022 року по 31.05.2025 року було виявлено порушення порядку ведення бухгалтерського обліку, що було допущено головним бухгалтером підприємства ОСОБА_1 (а.с. 21).
Постановою про накладення адміністративного стягнення від 04.11.2025 року № 04-11/32/2025, винесеною начальником Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області Святокум Т.А. встановлено ведення позивачем бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку, а саме: неправомірне нарахування та виплата заробітної плати за невідпрацьований час зовнішнім сумісникам КНП «ОКОЦ КОР» за період з квітня 2023 року по травень 2025 року на загальну суму 11185,66 грн ( в т.ч. 2023 рік – 7116,57 грн, 2024 рік – 3970,23 грн, 2025 рік – 98,86 грн.), що призвело до зайвого перерахування ЄСВ на суму 2372,72 гривень. Внаслідок допущеного порушення за 2023-2025 роки завдано збитків (шкоди) закладу на загальну суму 13 558,38 гривень. Встановлено факти безпідставного нарахування допомоги на оздоровлення працівникам КНП «ОКОЦ КОР» в 2023 – 2024 роках на загальну суму 3588,62 грн ( в т.ч. 2023 рік – 3104,62 грн, 2024 рік – 484,00 грн), що призвело до зайвого перерахування ЄСВ на суму 789,50 гривень. Внаслідок допущеного порушення за 2023-2024 роки завдано збитків (шкоди) КНП «ОКОЦ КОР» на загальну суму 4378,12 гривень. Встановлено факти неправомірного нарахування та виплати заробітної плати за невідпрацьований час внутрішнім сумісникам КНП «ОКОЦ КОР» за період з вересня 2022 року по травень 2025 року на загальну суму 51350,60 грн ( в т.ч. 2022 рік – 1536,87 грн, 2023 рік – 15837,85 грн, 2024 рік – 30197,85 грн, 2025 рік – 3778,03 грн.), що призвело до зайвого перерахування ЄСВ на суму 11297,13 гривень. Внаслідок допущеного порушення за 2022-2025 роки завдано збитків (шкоди) КНП «ОКОЦ КОР» на загальну суму 62647,73 гривень. Дані порушення вчинено внаслідок неналежного здійснення контролю відображення господарських операцій на рахунках бухгалтерського обліку та дотримання працівниками бухгалтерії та відділень порядку оформлення та обліку первинних документів відповідно п 2.2. посадової інструкції головного бухгалтера. Зазначені обставини є порушенням п.п. 2.2 посадової інструкції головного бухгалтера, ч. 7 ст. 8, ч. 8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», ст. 94 КЗпП України, ст. 1 Закону України «Про оплату праці» і передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 визнано винною у порушенні законодавства з фінансових питань та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 153 грн. Розгляд справи здійснювався за участі ОСОБА_1 (а.с. 18-20).
Згідно п.п. 2.2. посадової інструкції головного бухгалтера КНП «ОКОЦ КОР» головний бухгалтер контролює: відображення господарських операцій на рахунках бухгалтерського обліку; дотримання працівниками бухгалтерії та відділень порядку оформлення та обліку первинних документів, вимог законодавства щодо списання (передачі) рухомого та нерухомого майна; належне оформлення матеріалів щодо нестач грошових коштів та майна, псування активів; належне проведення розрахунків при оплаті товарів, робіт, послуг; відповідність перерахованих коштів обсягам виконаних робіт, придбаних товарів чи наданих послуг; стан погашення та списання дебіторської заборгованості (а.с. 26-29).
15.10.2025 року Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області направляло повідомлення про запрошення позивача для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 64-66)
Частиною першою статті 164-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку, внесення неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності, несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей, несвоєчасне подання на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану підприємства державного сектору економіки та звіту про його виконання, перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізій та перевірок, невжиття заходів по відшкодуванню з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності, що тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 7 ст. 8, ч. 8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» головний бухгалтер або особа, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства:
забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності;
організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій;
бере участь в оформленні матеріалів, пов`язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства;
забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства.
Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.
Оскаржуваною постановою позивачу ставиться у вину ведення позивачем бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку, а саме: 1) неправомірне нарахування та виплата заробітної плати за невідпрацьований час зовнішнім сумісникам КНП «ОКОЦ КОР»; 2) неправомірне нарахування та виплата заробітної плати за невідпрацьований час внутрішнім сумісникам КНП «ОКОЦ КОР»; 3) безпідставне нарахування допомоги на оздоровлення працівникам КНП «ОКОЦ КОР».
Так, згідно виписки з акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КНП «ОКОЦ КОР» № 041404-20/13 від 12.09.2025 року дана ревізія була проведена з 16.06.2025 року по 20.08.2025 року та нею було встановлено, зокрема, такі порушення:
1) безпідставне нарахування допомоги на оздоровлення працівникам КНП «ОКОЦ КОР». Дане порушення допущено бухгалтером (з розрахунку з працівниками) ОСОБА_2 ;
2) неправомірне нарахування та виплата заробітної плати за невідпрацьований час зовнішнім сумісникам КНП «ОКОЦ КОР». Дане порушення допущено завідувачем відділення реабілітації ОСОБА_3 , старшою медичною сестрою гінекологічного відділення ОСОБА_4 та старшою медичною сестрою ОСОБА_5 , які в своїх поясненнях зазначили, що «при складанні табелів обліку робочого часу за вказаними працівниками було допущено технічні помилки»;
3) неправомірного нарахування та виплати заробітної плати за невідпрацьований час внутрішнім сумісникам КНП «ОКОЦ КОР». Дане порушення допущено головним бухгалтером ОСОБА_1 та бухгалтером (з розрахунку з працівниками) ОСОБА_2 (а.с. 61-63).
Відтак, оскільки актом ревізії встановлено, що неправомірне нарахування та виплата заробітної плати за невідпрацьований час зовнішнім сумісникам та безпідставне нарахування допомоги на оздоровлення працівникам були допущені іншими працівниками КНП «ОКОЦ КОР», а не позивачем, суд вважає, що позивач не є суб`єктом даних порушень.
У свою чергу, щодо питання нарахування та виплати заробітної плати за невідпрацьований час внутрішнім сумісникам КНП «ОКОЦ КОР» слід вказати наступне.
Відповідно до ст. 102-1 КЗпП України сумісництвом вважається виконання працівником, крім основної, іншої оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у роботодавця - фізичної особи. Працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу.
Тобто, сумісник може бути як «зовнішнім» (працювати на іншому підприємстві), так і «внутрішнім» (працювати на одному підприємстві і за основним місцем роботи, і за сумісництвом).
Відповідно до ст. 121 КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством. За відрядженими працівниками зберігаються протягом усього часу відрядження місце роботи (посада). Працівникам, які направлені у службове відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку.
Пунктом 13 розділу І Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59 (чинної на час спірних правовідносин) за відрядженим працівником зберігається місце роботи (посада) протягом усього часу відрядження, в тому числі й часу перебування в дорозі. Працівнику, який направлений у службове відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється за всі робочі дні тижня за графіком, установленим за місцем постійної роботи, та відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку. На час відрядження особи, яка працює за сумісництвом, оплата праці здійснюється підприємством, що її відрядило. У разі направлення працівника у відрядження одночасно з основної роботи й роботи за сумісництвом оплата праці здійснюється підприємствами, що направляли працівника у відрядження, а видатки для відшкодування витрат на відрядження розподіляються між цими підприємствами за згодою між ними.
Як вказано в акті ревізії, під час ревізії було надано накази генерального директора КНП «ОКОЦ КОР» щодо відрядження працівників підприємства яких направлено у відрядження тільки за основною посадою, оскільки, в наказах керівника визначено, що «фінансове забезпечення витрат на відрядження здійснити за рахунок основного місця роботи». Під час відрядження працівника до іншого міста на декілька днів, він як сумісник фізично не в змозі виконувати свою роботу за сумісництвом на території Підприємства. При цьому, в табелях обліку робочого часу не відмічено відпрацювання робочого часу годин за сумісництвом. Проте, ревізією встановлено, що під час перебування працівників у відрядженні за основною посадою, бухгалтерією нараховано та виплачено заробітну плату за невідпрацьований час за сумісництвом (а.с. 62).
Однак, оплата праці (заробітна плата) та витрати на відрядження є різними поняттями, та повинні нараховуватися працівнику окремо. Так, до витрат на відрядження належать добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення.
Як вбачається з акту ревізії, наказом керівника КНП «ОКОЦ КОР» внутрішніх сумісників було направлено у відрядження зі збереженням заробітної плати (оплати праці) не нижчим за його середній заробіток як за основною посадою, так і за сумісництвом. При цьому, лише витрати на відрядження (а не заробітна плата) відшкодовувалися за рахунок основного місця роботи –КНП «ОКОЦ КОР».
При цьому, згідно Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2020 року № 1170, оплата праці відрядженому працівнику за виконану роботу не відноситься до виплат, на які не нараховується ЄСВ.
Відтак, нарахування та виплати заробітної плати за невідпрацьований час внутрішнім сумісникам КНП «ОКОЦ КОР» та відповідне перерахування ЄСВ було здійснено підприємством правомірно, а тому в цій частині в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона даного правопорушення.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Однак, оскаржувана постанова містить лише висновок про винуватість ОСОБА_1 у порушенні законодавства з фінансових питань, але не у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП.
Також, суд звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). 
Триваюче правопорушення – це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Тобто, триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок.
При цьому, вказані в оскаржуваній постанові порушення законодавства з фінансових питань, які ставилися у вину позивачу, мають ознаки триваючих, так як у в ній вказано, що ОСОБА_1 тривалий час неодноразово не виконувала свій обов`язок з контролю та організації ведення бухгалтерського обліку відповідно до установленого порядку.
Таким чином позивача притягнуто до адміністративної відповідальності в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП, а саме протягом двох місяців з моменту виявлення правопорушення 12.09.2025 року, що підтверджується актом ревізії.
Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 року у справі № 133/1173/17.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України у якості достатнього доказу, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, оскільки заперечується позивачем.
Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП.
За наведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, у зв`язку з чим постанову у справі про адміністративне правопорушення від 04.11.2025 року № 04-11/32/2025пн слід та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення – закрити.
Крім того, відповідно до вимог ст. 139 КАС України з Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн. 
На підставі ст.ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283 КУпАП, керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 72-77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до начальника Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області Святокум Тетяни Анатоліївни (25006, м. Кропивницький, вул. Архітектора Паученка, 64/53), Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Архітектора Паученка, 64/53) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 04.11.2025 року № 04-11/32/2025пн, винесену начальником Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області Святокум Тетяною Анатоліївною відносно  ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Справу про адміністративне правопорушення – закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Архітектора Паученка, 64/53, ЄДРПОУ 41127387) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його підписаннядо Третього апеляційного адміністративного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Подільського районного суду 
міста Кропивницького В.В. Драний